ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року	Львів	Справа № 380/12551/21 пров. № А/857/21685/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року (головуючий суддя Кухар Н.А., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в якому просив: визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.12.2016 без урахування січня 2008 року як базового місяця; визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2017 по 18.06.2020 без урахування січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 по 31.12.2016 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, з урахуванням виплаченої суми; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 29.09.2017 по 18.06.2020 з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців, з урахуванням виплаченої суми.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.12.2016 без урахування січня 2008 року як базового місяця. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.12.2016 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, з урахуванням виплаченої суми. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2017 по 30.11.2018 без урахування січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13.10.2017 по 30.11.2018 з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців, з урахуванням виплаченої суми.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції в частині вимог до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та судом порушено норми процесуального права, просить скасувати таке рішення в частині вимог до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України частково та змінити рішення наступним чином:
1)          визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13 жовтня 2017 року по 18 червня 2020 року без урахування січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців.
2)          зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13 жовтня 2017 року по 18 червня 2020 року з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців, з урахуванням виплаченої суми.
В апеляційній скарзі зазначає, що у світлі обставин даної справи суд першої інстанції не виконав свій обов`язок щодо забезпечення достатньої обґрунтованості судового рішення, що проявилось в наступному.
Відмовляючи у позові в частині вимоги визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі - відповідач-2) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01 грудня 2018 року по 18 червня 2020 року без урахування березня 2018 року як базового місяця, суд першої інстанції лише зазначає:
«Як встановив суд з матеріалів справи, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувала та виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2018 року по 18.06.2020 року з урахуванням березня 2018 року, як базового місяця, у розмірі 3 213,69 грн.
Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2017 року по 30 листопада 2018 року без урахування січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців є протиправними, а тому позовну вимогу у цій частині належить задовольнити.»
Проте згідно з карток особового рахунку на виплату грошового забезпечення позивачу, для періоду з березня 2018 року по червень 2020 року не є зазначено, що базовим місяцем для індексації є березень 2018 року.
При цьому, надана Військовою частиною НОМЕР_1 НГУ довідка щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення мала би відповідати карткам особового рахунку на виплату грошового забезпечення позивачу.
Таким чином, суд першої інстанції безпідставно визнав встановленим те, що з 01 грудня 2018 року по 18 червня 2020 року індексація позивачу нараховувалась і виплачувалась з урахуванням березня 2018 року як базового місяця.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати таке рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В апеляційній скарзі зазначає, що проведення індексації грошового забезпечення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».
Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення в: 2017 році - 00,00 грн.; 2018 році - 71,08 грн.; 2019 році - 1930,15 грн.; 2020році - 1212,46 грн.
Всього за спірний період було нараховано та виплачено індексацію грошевого забезпечення у розмірі 3 213, 69 грн (довідка в матеріалах справи). У довідці також зазначені місяці, які використовувалися для нарахування індексації, серед інших, також використовувався березень 2018, тому рішення суду про застосування місяця для нарахування індексації «березень 2018 року» є необгрунтованим. 
Щодо питання нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу з урахуванням базового місяця 2008 року то апелянт зазначає, що чинне законодавство, зокрема постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не містить поняття «базовий місяць», на відміну від редакції до 15.12.2015, тому термін «базовий місяць» не може бути параметром для проведення нарахування та виплати індексації;
Крім того, розмір грошового забезпечення військовослужбовців у січні 2016 року (порівняно з груднем 2015 року) було підвищено, що підтверджується карткою особового рахунку на виплату грошового забезпечення №226 (наявна в матеріалах справи). Так, позивач у 2015 року отримував заробітну плату в розмірі 2693,00 грн., а в січні 2016 року - 4919,25 грн., тобто на 2 226,25 грн. більше.
Також, позивач залишив поза увагою вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;
Військова частина НОМЕР_1 вважає, що в даному випадку розрахунок індексації грошового забезпечення (в тому числі визначення місяця для проведення подальшої індексації) є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, що є його дискреційними повноваженнями.
Окрім цього, згідно п. 5 Порядку №1078 місяць, у якому підвищено заробітну плату, вважають базовим для індексації за дотримання таких умов: - заробітна плата зросла за рахунок її постійних складових; - сума підвищення більша, ніж можлива індексація.
Також, звертає увагу, що згідно п.1.1. розпорядження командувача Національної гвардії України від 04.02.2016 №Р-5 «Про підвищення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України» відповідно до п.21.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженої наказом МВС від 04.07.2014 № 638 встановлювати щомісячне преміювання військовослужбовцям Національної гвардії України (крім військовослужбовців строкової служби) відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби, виходячи з асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків на грошове забезпечення, у межах фонду преміювання у розмірі 525%. Дане розпорядження було видано на виконання вимог п.6 протоколу №3 засідання Кабінету Міністрів України від 20.01.2016.
В редакції Постанови №1013 п. 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції: «У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу...».
Відтак, починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.
Пунктом 1 вказаної Постанови передбачено підвищення з 01.12.2015 року посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників. При цьому підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців.
Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1- 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
Водночас, згідно з пунктом 3 Постанови № 1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Таким чином, вказаною постановою Кабінету Міністрів України запропоновано в грудні 2015 року підвищити зарплати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійних складових зарплати, з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації.
Тобто, Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення починаючи з 01.12.2015, але й визначено базовий місяць (січень 2016 року), з якого в подальшому необхідно відштовхуватись для проведення індексації.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Апелянт вважає, що у даному у випадку базовим місяцем для нарахування індексації є січень 2016 року.
У подальшому, 01 березня 2018 року - набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою підвищено оклади військовослужбовцям Збройних Сил України.
Відповідно, в проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України лише з 01.03.2018 з`явилися підстави для застосування абзацу 1 пункту 5 Порядку та інших норм цього порядку, які набрали законної сили з 1 грудня 2015 року та передбачали підняття окладів.
Оскільки в абсолютному виразі сума індексації грошового забезпечені за березень 2018 року становила 0,0 грн. (не відновилося її нарахування відповідно до вимог Додатка 5 та абзаців восьмого-десятого пункту 5 Порядку) та у березні 2018 року відбулося зростання грошового забезпечення в абсолютному розмірі з одночасним підняттям окладів, то відповідно до вимог абзаців 1 -7 Порядку проведення індексації., з квітня 2018 року здійснювалося обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації, та нарахування сум індексації відповідно до обчисленого індексу з «фіксованою» сумою індексації 0,0 грн.
Таким чином, індексація грошового забезпечення позивача проведена відповідно до вимог норм Закону, відповідно, суми індексації грошового забезпечення позивача обчислені згідно норм, правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів, визначених Порядком, з урахуванням рівня підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом (норма частини 5 статті 4 Закону про індексацію.:.) в грудні 2015 року (проведене відповідно до вимог Постанови №1013) у порядку, визначеному Додатком 5, абзацами 8-10 пункту 5 Порядку.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 до 18.06.2020 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по строковій частині) від 18.06.2020 №131 припинено контракт та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення старшину ОСОБА_1 , командира машини взводу бронетанкової техніки автомобільної роти та звільненого відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом начальника ЗТУ НГУ від 28.04.2020 №22о/с у запас 18.06.2020 року за станом здоров`я та направлено на військовий облік до Личаківсько-Залізничного ОРВК м. Львова.
Суд першої інстанції розглядаючи спір правильно вважав, що спірним у даній справі є саме визначення базових місяців відповідачами при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачу.
При цьому, колегія судів зазначає, що предметом перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції є, згідно вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , вимоги до військової частини НОМЕР_1 .
Також суд апеляційної інстанції вважає, що оцінку доводам апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 слід надавати в частині, що стосуються військової частини НОМЕР_1 , оскільки ні позовні вимоги, а ні рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог до військової частини НОМЕР_2 не порушують прав та інтересів апелянта - військової частини НОМЕР_1 .     
Постановляючи рішення, суд першої інстанції правильно врахував, що згідно положення Порядку №1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.
Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови №1294.
Отже, схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою №1294, набрала чинності з 01 січня 2008 року.
Згідно із пунктом 14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року № 48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.
Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики від 09 лютого 2005 року № 024-106 встановлено, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.
З огляду на це, суд правильно вважав, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року, у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (набрала законної сили 01 березня 2018 року), якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил та наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року №90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».
Тому, у цій справі, відповідно саме січень 2008 року та березень 2018 року є базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.
Постановляючи рішення, в часині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2017 по 18.06.2020 без урахування січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців, суд першої інстанції встановив, що Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (по строковій частині) від 13.10.2017 №274 старшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 , командира 2 комендантського відділення комендантського взводу роти бойового забезпечення, переміщеного наказом начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 29.07.2017 №57о/с для подальшого проходження військової служби на посаду старшого інструктора (командира машини) групи бронетанкової техніки автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 Західного територіального управління Національної гвардії України, м. Львів, 13 жовтня 2017 року.
Судом першої інстанції з`ясовано, що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувала та виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2018 року по 18 червня 2020 року з урахуванням березня 2018 року, як базового місяця, у розмірі 3 213,69 грн.
З урахуванням зазначеного вище, суд дійшов підставного висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення лише за період з 13 жовтня 2017 року по 30 листопада 2018 року без урахування січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців є протиправними, а тому позовну вимогу у цій частині належить задовольнити.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року по справі № 380/12551/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. В. Ніколін