ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/321/22 Справа № 212/3005/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року, яке ухвалено суддею Колочко О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення суду складено 15 листопада 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2021 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (надалі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулися до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» надаває послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1 . Власником зазначеної квартири є ОСОБА_1 та в ній зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 01 березня 2021 року. Оскільки відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2021 року позов задоволено частково.
Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року за заявою представника відповідача ОСОБА_1  - адвоката Ратушної Р.П. про перегляд заочного рішення, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 червня 2021 року скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
Оскільки відповідачі добровільно заборгованість не сплачують позивач просив суд стягнути з відповідачів, солідарно, на свою користь заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою:  АДРЕСА_1 за період з жовтня 2013 року по березень 2021 року в розмірі 39 470,55 грн., інфляційні втрати - 12 216,40 грн., 3% річних - 3587,54 грн., а всього 55 274,49 грн. та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 270 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 16 852,98 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 1 091,45 гривень, 3% річних у розмірі 608,55 гривень, всього 18 552 гривні 98 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 762 грн. 72 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог повивача посилаючись на те, що на підставі проектно-технічної документації, а саме: дозволу на відключення приміщення від мереж централізованого опалення, наданого Управлінням житлово - комунального господарства Виконавчого комітету Криворізької міської ради №732/8 від 21 лютого 2006 року, технічних умов КПТМ «Криворіжтепломережа» №6079 від 12 серпня 2010 року, проекту реконструкції системи опалення, виконаного ТзОВ «Проект Стар інженірін» у 2010 році, Акта №33, складеного КПТМ «Криворіжтепломережа» 26 березня 2012 про те, що при обстеженні приміщення встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення; гаряче водопостачання у роботі; стояки ізольовані, заглиблені у стіни; у приміщенні встановлено автономне опалення. При цьому в акті зазначено про те, що система гарячого водопостачання не демонтована; Акта, складеного КПТМ «Криворіжтепломережа» 05 лютого 2013 року, про видимий розрив на системі гарячого водопостачання; стояк проходить транзитом; Акта, складеного ДП «Криворізька теплоцентраль» 18 травня 2015 року про те, що в квартирі АДРЕСА_1 відсутня труба гарячого водопостачання, зі слів мешканця, технологічний канал для стояка подачі гарячої води виведений у квартирі АДРЕСА_3 ; гаряча вода у квартиру не заведена; Акта ПП «ИНПОСТ» від 03 травня 2012 року, згідно якого за адресою: АДРЕСА_1 встановлено газовий лічильник відповідачем встановлено автономне опалення та відключення від центрального опалення та гарячого водопостачання законним шляхом.
Відповідач зауважує на тому, що судом першої інстанції не було враховано, що дозвіл Управління житлово - комунального господарства Криворізької міської ради на влаштування автономного опалення у квартирі та відключення від центрального опалення наданий відповідачу 21 лютого 2006 року, тобто у період дії Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі значаться зареєстрованими ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . За вказаною адресою в АТ «Криворізька теплоцентраль» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким здійснюється облік та нарахування вартості послуг з централізованого опалення (а.с. 6).
Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_1 не укладався.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчасно оплату за надані послуги не здійснювали, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2013 року по 01 березня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 39 470,55 грн. на яку позивачем нараховано збитки в порядку ст.625 ЦК України, а саме інфляційні втрати - 12 216,40 грн., 3% річних - 3587,54 грн.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року в розмірі 18 552,98 грн., яка включає: заборгованість за централізоване опалення 16 852,98 грн., інфляційні втрати - 1 091,45 грн. та 3% річних - 608,55 грн., в межах строків позовної давності про застосування якого відповідачем було заявлено клопотання.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст.ст. 4,6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно - технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги уразі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Так, згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Як вбачається з матеріалів справи, надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалось АТ «Криворізька теплоцентраль».
Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг, однак оплату за отримані послуги належним чином не здійснював, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за період з жовтня 2013 року по березень 2021 року склала 39 470,55 грн. 
Враховуючи ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 у встановлені законом строки не вносила плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за надані позивачем послуги з централізованого опалення та застосування приписів  ст.625 ЦК України  шляхом нарахування інфляційних втрат 3% річних за період прострочки виконання зобов`язань, в межах строків позовної давності, з квітня 2018 року по лютий 2021 року, про застосування якого відповідачем по справі подано відповідну заяву.
Колегією суддів перевірено проведений судом першої інстанції розрахунок заборгованості за надані позивачем послуги з централізованого опалення, інфляційних втрат та 3% річних за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року, з яким колегія суддів погоджується та вважає його вірним.
На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року в розмірі 18 552,98 грн., яка складається із заборгованості за централізоване опалення 16 852,98 грн., інфляційних втрат - 1 091,45 грн., 3% річних 608 грн. 55 коп., в межах строків позовної давності про застосування якого відповідачем було заявлено клопотання.
Не можуть бути підставою для скасування рішення та відмови в задоволені позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що на підставі проектно-технічної документації, а саме: дозволу на відключення приміщення від мереж централізованого опалення, оформленого Витягом із протоколу № 36 засідання комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 15 жовтня 2009 року, технічних умов КП «ЖЕО №35», проекту реконструкції системи опалення, погодженого КПТМ «Криворіжтепломережа», станом на 2012 рік, у квартирі відповідача, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалось АТ «Криворізька теплоцентраль» вже було встановлено індивідуальне опалення з відключенням від мереж централізованого теплопостачання, що підтверджується Актом від 02 лютого 2012 року, складеним теплопостачальним підприємством КПТМ «Криворіжтепломережа», з огляду на наступне.
Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила).
Відповідно до пункту 24 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Згідно з п.26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, який був чинний на момент винекнення правовідносин між сторонами та втратив чинність з 17 вересня 2019 року, визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.
Відповідно до п. 1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж.
Згідно з п.2.1. Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканця будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.
Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.
Відповідно до п. 2.2.1 Порядку, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення.
Згідно з п. 2.3. Порядку, отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.
Відповідно до п. 2.5 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.
Згідно з п. 2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.
Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.2 Порядку).
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни до наказу від 22 листопада 2005 № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.
Отже, з наведеного вище слідує, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається лише на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання процедури, прийнятого на підставі заяви власника (власників) будинку.
Зазначена правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду № 6-1192цс15 від 11 листопада 2015 року, у справі№915/89/16 від 02 березня 2018 року та у справі №522/401/15-цвід 25 вересня 2019 року та від 12 березня 2021 року у справі № 487/955/18.
Як вбачається із матеріалів справи,  ОСОБА_1 погоджено Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради від 21 лютого 2006 року відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для чого їй необхідно отримати технічні умови в АТ «Криворіжгаз» та проект, розроблений проектною організацією, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа» (а.с. 46).
12 серпня 2010 року КПТМ «Криворіжтепломережа» надало ОСОБА_1 технічні умови №6079 для розробки проекту додаткового індивідуального опалення та системи гарячого водопостачання приміщення, що розташоване у житловому будинку АДРЕСА_1 , термін дії - в межах одного міжопалювального періоду з моменту демонтажу регістрів (а.с. 47).
Відповідно до копії Акту №33 складеного КПТМ «Криворіжтепломережа» від 26 березня 2012 року при обстеженні АДРЕСА_1 встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення; гаряче водопостачання у роботі; стояки ізольовані, заглиблені у стіни; у приміщенні встановлено автономне опалення. При цьому в Акті зазначено про те, що система гарячого водопостачання не демонтована (а.с. 45).
Згідно Акту складеного КПТМ «Криворіжтепломережа» від 05 лютого 2013 року, виконаний видимий розрив на системі гарячого водопостачання; стояк проходить транзитом (а.с. 117).
Відповідно до Акту, складеного ДП «Криворізька теплоцентраль» 18 травня 2015 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відсутня труба гарячого водопостачання, зі слів мешканців зазначеної квартири, технологічний канал для стояка подачі гарячої води виведений у квартирі АДРЕСА_3 ; гаряча вода у квартиру не заведена (а.с. 118).
Згідно Акту, складеного ПП «ИНПОСТ» від 03 травня 2012 року, за адресою АДРЕСА_1 встановлено газовий лічильник (а.с. 122).
Відповідно до Акту, складеного ПП «ИНПОСТ»  та ПАТ «Криворіжгаз» 30 липня 2012 року надано дозвіл на здійснення врізання та запуск газу (а.с. 116).
При цьому, доказів звернення відповідача після облаштування квартири індивідуальним автономним опаленням до створеної рішенням виконкому Криворізької міської ради міжвідомчої комісії з питання відключення споживача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, суду не надано. Тому об`єктивно встановити, що відповідач не користувалася послугами позивача з теплопостачання - неможливо. До того ж встановлення автономного опалення як додаткового не визначає наявність підстав для відключення квартири від системи централізованого опалення.
Технічні умови для правомірного відключення від центральної системи теплопостачання відповідач не виготовляла та відповідний дозвіл на відключення та влаштування індивідуального автономного опалення, у передбаченому законом порядку, не отримувала. Відтак, відсутність у відповідача законного Акта, затвердженого рішенням комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання є підставою для продовження нарахування коштів за комунальні послуги.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача ОСОБА_1 відсутні правові підстави для звільнення її від оплати послуг, що надавалися АТ «Криворізька теплоцентраль».
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано, що дозвіл Управління житлово - комунального господарства Криворізької міської ради на влаштування автономного опалення у квартирі та відключення від центрального опалення наданий відповідачу 21 лютого 2006 року, тобто у період дії Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, оскільки відповідно до п. 2.5. «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.
Згідно з п. 2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.
Згідно п. 2.2 Порядку, після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Отже, з наведеного вище слідує, що відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається лише на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП процедури, прийнятого на підставі заяви власника (власників) будинку.
Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-1192цс15 від 11 листопада 2015 року, в Постанові Верховного Суду України у справі №915/89/16 від 02 березня 2018 року та в Постанові Верховного Суду України справі№522/401/15-ц від 25 вересня 2019 року.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, дозвіл на встановлення автономного опалення наданий відповідачу у 2006 році, однак автономне опалення встановлено лише у 2012 році, тобто у період дії вище наведених законодавчих актів, які передбачали відповідну процедуру та умови встановлення такого опалення.
Слід зауважити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.
У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.
Колегія суддів звертає увагу на те, що законодавчо обмежене право мешканців багатоквартирних будинків самовільно здійснювати демонтаж від системи центрального опалення, оскільки це може призвести до порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, з дотриманням принципу справедливого балансу, держава урегульовала спірне питання шляхом дотримання певної системи правил, дотримання яких є обов`язковими для відключення від системи центрального опалення.
Колегія суддів вважає, що не заслуговує на увагу клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 про продовження терміну розгляду справи судом апеляційної інстанції в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 371 ЦПК України, оскільки подання петиції до Криворізької міської ради «Про відміну нарахувань за теплопостачання для мешканців міста з автономним опаленням» не перешкоджає розгляду даної цивільної справи по суті. При цьому, відповідач ОСОБА_1 не позбавлена права на перегляд судового рішення.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги, не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної - відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги, висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 08 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: