Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/94/22 Головуючий у суді І інстанції: Мумига І.М.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                         Бондарчук Р.А., 
за участю: 
особи, яка притягається до відповідальності -                                  ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, одружений на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюює адвокатом, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

           Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПта накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496  грн. 20 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 24.12.2021 о 12:57 годині на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, 83 км, керуючи ТЗ «GREAT-WALL» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з відбійною огорожею. В результаті ДТП автомобіль зазнав механічні пошкодження у вигляді вм`ятини правого боку, чим водій порушив вимоги п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
       Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він уникав зіткнення з автомобілем-білого кольору марки «Репно», котрий рухався йому на зустрічному напрямку та раптово із за двох фур виїхав на його полосу руху та щоб уникнути лобового зіткнення мною було прийнято рішення взяти якомога праворуч по напрямку свого руху. Тобто він уникав більш тяжких наслідків, що могли утворитись в результаті зіткнення двох автомобілів.
Суд при винесені постанови та визнанні його винним в ДТП належним чином не дослідив його пояснення та не переглянув відео з боді-камер працівників поліції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити,з таких підстав.

       Згідно  ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.
Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне  правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.  При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані   встановлюються   протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,   відеозапису   чи   засобів   фото -   і   кінозйомки, відеозапису,   які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху. 

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до наступних висновків. 

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначивши, що він уникав зіткнення з легковимавтомобілем-білого кольору марки «Рено», котрий рухався йому на зустрічному напрямку та раптово із за двох фур виїхав на його полосу руху та щоб уникнути лобового зіткнення мною було прийнято рішення взяти якомога праворуч по напрямку свого руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 056797 ОСОБА_1 24.12.2021 о 12:57 годині на а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, 83 км, керуючи ТЗ «GREAT-WALL» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з відбійною огорожею. 

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 056797 в провину ОСОБА_2 ставиться порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху. 

За змістом п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Із схеми місця ДТП доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ДТП сталося внаслідок зіткнення ТЗ «GREAT-WALL» д.н.з. НОМЕР_1 з відбійною огорожею. В результаті ДТП транспортний засіб «GREAT-WALL» отримав механічні пошкодження: подряпини передньої правої та задньої правої двері, задньої арки та бампера. 

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 останній пояснив, що 27.12.2021 близько 13 00 він рухався по а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, 93 км, на автомобілі «GREAT-WALL» д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку м. Кропивницький, на зустріч йому рухалось три вантажівки а за ним автомобіль білого кольору марки та номерний знак не запам`ятав, який почав здійснювати обгін вантажних транспортних засобі в результаті чого він був змушений гальмувати та прийняти праворуч через що його транспортний засіб занесло та кинуло у відбійник. 

Також, в судовому засіданні переглянутий відеозапис обставин ДТП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з правниками поліції повідомив, що 27.12.2021 близько 13 00 він рухався по а/д Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, 93 км, на автомобілі «GREAT-WALL» д.н.з. НОМЕР_1 , в напрямку м. Кропивницький, на зустріч йому рухалось три вантажівки, а за ними автомобіль білого кольору марки «Рено», який раптово почав здійснювати обгін вантажних транспортних засобів та виїхав на його смугу руху, в результаті чого він був змушений прийняти праворуч через що його транспортний засіб занесло та кинуло у відбійник. 

За змістом статей 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.
Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.
Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.
Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів вважає, що в діях Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки за даних конкретних обставин його дії відповідали тій обстановці, яка склалась коли йому на його смузі руху виїхав інший транспортний засіб. 
В той же час в матеріалах справи відсутні жодних докази на підтвердження того, що саме не виконання водієм  ОСОБА_1 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху. Зокрема, не зважаючи на клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності працівники поліції не оглянули записи камер «Безпечне місто», оскільки ДТП сталася неподалік кільцевої розв`язки на в`їзді до м. Кропивницького та біля торгових павільйонів, не встановили очевидців ДТП, водіїв чи очевидців, які б могли підтвердити або спростувати твердження водія ОСОБА_1 . 

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення та такі, що несуть формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.
Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст.124КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про недоведеність та відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП.
За умовами ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.
За таких обставин, районний суд помилково дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а вказана постанова суду скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, а саме через відсутність складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   - задовольнити.
Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2022 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.,- скасувати.
На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124КУпАП, відносно  ОСОБА_1  - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду          Р.А. Бондарчук