ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2022 р.                                Справа № 910/1639/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Корсака В.А. 
          Євсікова О.О. 
 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобуд»
на рішення Господарського суду міста Києва  від 26.10.2021
у справі №910/1639/21 (суддя Приходько І.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Южтехмаш»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобуд»
про стягнення 169800,59 грн.

без виклику представників сторін. 

ВСТАНОВИВ:
 Короткий зміст і підстави позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКП «Южтехмаш» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобуд»  про стягнення з відповідача 32680,80 грн. заборгованості з оплати орендної плати за договором оренди №533 від 11.05.2019, 2553,17 грн. - інфляційних втрат, 1060,72 грн. - 3% річних, 4251,50 грн. - пені, 129254,40 грн. - неустойку за неповернення майна, переданим за договором оренди №533 від 11.05.2019 (позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 23.03.2021). 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди №533 від 11.05.2019 щодо здійснення орендних платежів та прострочення виконання обов`язку з повернення орендованого майна після розірвання договору оренди.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у даній справі позовні вимоги задоволені в повному обсязі. 
Суд І інстанції встановивши, що відповідачем порушено умови договору оренди та положення статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України, дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 32680,80 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача за період з 06.10.2020 по 31.01.2021 пені у розмірі 4251,50 грн., 3% річних в розмірі 1060,72 грн., інфляційних збитків в розмірі 2553,17 грн., суд, враховуючи умови п. 7.3 договору оренди, положення ч. 6 статті 232 ГК України, статті 625 ЦК України,  перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних від простроченої суми, а також інфляційні втрати, визнав їх обґрунтованими та арифметично вірними. 
Також суд І інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача неустойки у розмірі 129254,40 грн. за неповернення майна у період з 28.09.2020 по 23.03.2021 з огляду на умови 7.2 договору оренди та ч. 2 статті 785 ЦК України. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Відповідач, не погоджуючись із прийнятим у даній справі судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду,  в якій просить рішення скасувати в частині стягнення з відповідача 129254,40 грн. за неповернення майна, переданого за договором оренди від 11.05.2019 №533, і прийняти в цій частині нове рішення, яким у позові відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд І інстанції не врахував положення статті 74 ГПК України та статті 233 ГК України при задоволенні вимог щодо стягнення неустойки. Також відповідач наголошує на тому, що не отримував лист-вимогу та повідомлення про розірвання договору оренди. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/1639/21. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/1639/21 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного  провадження без проведення судового засідання. Надано учасникам справи строк на подання відзиву та відповіді на відзив.
З 20.12.2021 по 06.01.2022 суддя доповідач Попікова О.В. перебувала у відпустці.
З 04.01.2022 по 14.01.2022 суддя Корсак В.А. перебував у відпустці. 
Згідно з ч. 1 статті 12, ч. 1 статті 250 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 3 статті 12, ч. 1 статті 247 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. 
Відповідно до п.п. 1, 2, 4 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Позиції учасників справи.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив залишити без змін оскаржуване рішення суду І інстанції з мотивів, у ньому викладених, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як було встановлено судом І інстанції та підтверджено матеріалами справи 11.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКП «Южтехмаш» (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Залізобуд» (орендар, відповідач) укладено договір оренди №533, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець надає орендареві у тимчасове користування обладнання, а орендар зобов`язується виплачувати орендодавцю орендну плату та, по закінченню терміну оренди, повернути йому зазначене обладнання.
Згідно з п. 1.2. договору найменування обладнання, його вартість та ціна оренди зазначаються в додатку до даного договору, вартість та кількість елементів обладнання, що надається в оренду, зазначаються в акті прийому-передачі обладнання в оренду, вищезазначені документи є невід`ємною частиною договору та підписуються уповноваженими представниками сторін.
Також сторонами в договорі погоджено наступні умови:
- орендна плата за користування орендованим обладнанням нараховується на підставі розцінок орендодавця із розрахунку за одну добу і зазначається у Додатку до даного Договору, який узгоджується сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору (п.2.1. договору).
В додатку №1 до Договору «Протокол узгодження цін» сторони погодили, що вартість оренди обладнання становить: до 30 діб - 11016,00 грн.; більше 30 діб - 367,20 грн/добу. Також в додатку №1 до Договору сторони погодили, що загальна вартість обладнання становить 152000,00 грн.
- орендар здійснює попередню оплату за обладнання, яке передається в оренду в розмірі 100% на підставі акту прийому-передачі (п.3.1. договору).
- орендоване обладнання, зазначене в додатку, передається в оренду подобово. Мінімальний термін оренди складає 30 діб. Доба починається з часу передачі обладнання в оренду і закінчується в той же час по закінченню 30 діб (п.4.1. договору)
- термін оренди обладнання розраховується, як різниця між датою прийому-передачі обладнання з оренди і датою прийому передачі обладнання в оренду, при 100% поверненні обладнання, в технічно справному та незабрудненому стані (п.4.2. договору).
- при намірі орендаря продовжити термін оренди, останній за 48 годин до закінчення терміну оренди, письмово (в т.ч. факсимільним повідомленням) повідомляє орендодавця про свої наміри. У випадку згоди з продовженням терміну оренди орендодавець виставляє орендареві рахунок на суму, яка відповідає вартості оренди обладнання на продовжений термін (п.4.3. договору).
- з моменту надходження оплати на розрахунковий рахунок орендодавця або будь-яким іншим способом, за оренду окремих одиниць техніки, на підставі виставленого рахунку, орендодавець протягом 5-ти днів зобов`язується передати, а орендар - прийняти обладнання зазначене в рахунку (п 5.1. договору).
- передача обладнання в оренду здійснюється орендареві або уповноваженому на підставі довіреності і оформлюється відповідним актом прийому-передачі обладнання (п.5.2. договору).
- орендодавець зобов`язаний передати орендареві обладнання у терміни, вказані у п. 5.1. цього договору, в технічно справному стані з інструкцією по експлуатації, за вимогою орендаря (п.6.1.1. договору).
- орендар зобов`язаний прийняти орендоване обладнання згідно акту прийому-передачі обладнання і забезпечити його збереження під час перевезення і терміну оренди (п. 6.2.2 договору).
- орендар зобов`язаний повернути орендодавцю згідно відповідного акту прийому-передачі обладнання у комплектному і технічно справному стані (п.6.2.8. договору).
- за прострочення терміну передачі майна по закінченню терміну оренди більше доби орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням за весь час прострочення (п.7.2. договору).
- за несвоєчасне внесення орендної плати у випадку подовження терміну оренди орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення. (п.7.3. договору).
- договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом 30 діб, а у випадку продовження строку оренди - протягом відповідного строку оренди (п. 8.1. договору).
- договір може бути розірваний достроково за згодою сторін шляхом укладення письмової згоди або за ініціативою однієї із сторін у випадку порушення іншою стороною умов цього договору (п. 8.2. договору).
- підстави для дострокового розірвання договору зі сторони орендодавця: несвоєчасне або неповне внесення орендної плати; орендар порушує технічний стан обладнання і/або використовує його не за призначенням; експлуатація і зберігання обладнання здійснюється за іншою, не узгодженою сторонами, поштовою адресою. (п.8.3. договору).
-  якщо орендар не виправить порушення, зазначені у п. 8.3. за одну добу з моменту отримання письмового повідомлення з вказівкою порушень, тоді орендодавець має право розірвати цей договір. (п.8.4. договору).
- якщо договір розірваний на підставі п. 8.3., тоді орендар не має права в подальшому експлуатувати отримане обладнання і зобов`язаний передати його орендодавцю на першу вимогу. При цьому, факт розірвання договору не звільняє орендаря від обов`язку відшкодувати орендодавцю всі прямі збитки, завдані порушенням умов договору (п. 8.5. договору) .
З матеріалів справи вбачається, що за актом передачі обладнання у тимчасове використання №1 до Договору №533 від 11.05.2019, позивач передав, а відповідач прийняв обладнання: рама в кількості 72 шт., горизонталь в кількості 102 шт., діагональ в кількості 34 шт., опора настилу в кількості 102 шт., настил в кількості 153 шт., домкрат в кількості 36 шт. Відповідно до акту №1 до договору, час початку оренди - 11.05.2019, час закінчення оренди (остаточно розраховується при повернені) - 10.06.2019.
Також судом І інстанції встановлено, що 24.09.2020 позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу та повідомлення про розірвання договору, в якому вимагав перерахувати протягом 7 календарних днів з моменту отримання даного листа на поточний рахунок ТОВ «ВКП Южтехмаш» грошові кошти у розмірі 111628,80 грн. в рахунок оплати орендної плати за договором оренди №533 від 11.05.2019, а також повідомив про розірвання договору оренди та вимагав негайно передати обладнання позивачу.
Разом з листом-вимогою, позивачем направлено Акт звірки за період з 01.01.2019 по 30.09.2020, відповідно до якого заборгованість з наданих за спірним договором, але не оплачених відповідачем послуг оренди обладнання, склала - 111628,80 грн, та рахунки-фактури: №СФ-0000616 від 25.09.2019 на суму 11383,20 грн., №СФ-000000689 від 30.10.2019 на суму 11016,00 грн., №СФ-000000028 від 09.01.2020 на суму 11383,20 грн., №СФ-000000062 від 29.01.2020 на суму 10648,80 грн., №СФ-000000198 від 06.05.2020 на суму 11016, 00 грн., №СФ-000000271 від 30.06.2020 на суму 11383, 20 грн., №СФ-000000281 від 30.06.2020 на суму 11016,00 грн., №СФ-000000378 від 19.08.2020 на суму 11383,20 грн., №СФ-000000392 від 21.08.2020 на суму 11383,20 грн., №СФ-000000407 від 31.08.2020 на суму 11016,00 грн.
Обставини щодо отримання відповідачем цього  листа-вимоги отримано 28.09.2020 підтверджуються відомостями з офіційного сайту АТ Укрпошта за номером трекінгу поштового відправлення №0813300393706.
Наявні у  матеріалах справи лист, опис вкладення та квитанція поштового відправлення (скерованих на адресу відповідача: м.Київ, проспект Науки, будинок 42/1 корпус 10, офіс 17) та відомості з офіційного сайту АТ Укрпошта за номером трекінгу поштового відправлення №0813300393706, спростовують доводи відповідача щодо неотримання ним листа-вимоги та повідомлення про розірвання договору оренди. 
Судом І інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір №533 від 11.05.2019 з урахуванням додатку №1, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в оренду обладнання. При цьому, в протоколі погодження цін сторонами узгоджено, що вартість оренди обладнання становить: до 30 діб - 11016,00 грн.; більше 30 діб - 367,20 грн/добу. Згідно з актом передачі обладнання у тимчасове використання часом початку оренди визначено 11.05.2019.
Оскільки після відкриття провадження у даній справі відповідачем було сплачено на рахунок повивача грошові кошти у розмірі 77846,40 грн. згідно з Договором №533 від 11.05.2019 (копії платіжних доручень: №8340 від 11.02.2021 на суму 11383,20 грн., №8599 від 11.03.2021 на суму 11016,00 грн., №8600 від 11.03.2021 на суму 11016,00 грн., №8603 від 11.03.2021 на суму 11016,00 грн., №8602 від 11.03.2021 на суму 10648,80 грн., №8601 від 11.03.2021 на суму 11383,20 грн., №8604 від 11.03.2021 на суму 11383,20 грн.), залишок несплаченої відповідачем суми заборгованості з оплати орендної плати за договором оренди №533 від 11.05.2019 становить 32680,80 грн., яка і була присуджена до стягнення судом І інстанції. 
Суд І інстанції встановивши, що відповідач після отримання повідомлення про розірвання договору оренди №533 від 11.05.2019 та станом на день розгляду справи орендоване майно за актом приймання-передачі з оренди (повернення) майна не повернув, враховуючи умови п. 7.2 договору оренди, визнав обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 129254,40 грн. неустойки (734,40 грн. *176 діб), нарахованої за  неповернення майна у період з 28.09.2020 по 23.03.2021.
Нарахована на суму боргу за період з 06.10.2020 по 31.01.2021 пеня у розмірі 4251,50 грн., а також 3% річних в розмірі 1060,72 грн., інфляційні збитки в розмірі 2553,17 грн. визнані судом І інстанції обґрунтовані та правомірні.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заявник апеляційної скарги оскаржує рішення суду І інстанції саме в частині стягнення з нього 129254,40 грн. неустойки, нарахованої за  неповернення майна у період з 28.09.2020 по 23.03.2021.
Як вже зазначалось, позивач, звертаючись із позовом просив стягнути з відповідача неустойку у розмірі 129254,40 грн., нараховану на підставі ч. 2 статті 785 ЦК України, та погоджену сторонами в п. 7.2 договору оренди.
Відповідно до чч. 1, 2 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом поверненням об`єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі. У разі невиконання обов`язку, передбаченого ч.1 статті 785 ЦК України, цивільним законодавством визначена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди. Таким чином, право на стягнення неустойки, встановленої ч. 2 статті 785 ЦК України, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі.
Частиною 1 статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Отже, неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 статті 785 ЦК України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Умовами п.8.2 договору оренди сторони погодили, що договір може бути розторгнений достроково за згодою сторін шляхом заключення письмової згоди або за ініціативою однієї із сторін у випадку порушення іншою стороною умов цього договору.
В п. 8.3. договору передбачені підстави для дострокового розірвання договору зі сторони орендодавця: несвоєчасне або неповне внесення орендної плати; орендар порушує технічний стан обладнання і/або використовує його не за призначенням; експлуатація і зберігання обладнання здійснюється за іншою, не узгодженою сторонами, поштовою адресою.
Сторони у п. 8.4. договору погодили, якщо орендар не виправить порушення, зазначені у п. 8.3. за одну добу з моменту отримання письмового повідомлення з вказівкою порушень, тоді орендодавець має право розірвати цей договір.
Як вже зазначалось, судом встановлено, що 24.09.2020 позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу та повідомлення про розірвання договору, в якому вимагав здійснити орендну оплату за договором оренди №533 від 11.05.2019, а також повідомив про розірвання договору оренди №533 від 11.05.2019 та вимагав негайно передати обладнання позивачу (згідно інформації з офіційного сайту АТ Укрпошта цей лист отримано відповідачем 28.09.2020).
За наведених обставин суд І інстанції дійшов висновку, що договір оренди №533 від 11.05.2019 розірвано з 28.09.2020 у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, і відповідно у відповідача виник обов`язок повернути позивачу орендоване майно за актом приймання-передачі.
Однак, апеляційна інстанція звертає увагу на умови п. 8.4. договору оренди, яким передбачено - якщо орендар не виправить порушення, зазначені у п. 8.3. за одну добу з моменту отримання письмового повідомлення з вказівкою порушень, тоді орендодавець має право розірвати цей договір.
Згідно з п.7.2. договору оренди №533 від 11.05.2019 за прострочення терміну передачі майна по закінченню терміну оренди більше доби орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням за весь час прострочення. 
Отже, з урахуванням встановлених обставин, висновок суду І інстанції що договір оренди №533 від 11.05.2019 розірвано з 28.09.2020 (дати отримання відповідачем повідомлення) визнається помилковим, оскільки умовами договору орендарю надається доба на виправлення порушення, і відповідно датою розірвання слід вважати 30.09.2020 (29.09.2020 - доба для виправлення). 
Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми неустойки (з 30.09.2020 - дати розірвання договору по 23.03.21 (дати звернення до суду), апеляційна інстанція дійшла висновку, що задоволенню підлягає стягнення з відповідача неустойка у розмірі 127785,60 грн.  (734,40 грн. *174 доби), нарахована за  неповернення майна у період з 30.09.2020 по 23.03.2021.
Разом з тим, неповернення відповідачем позивачу  майна з оренди у визначений договором оренди строк є підставою для застосування наслідків, передбачених ч. 2 статті 785 ЦК України.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на суб`єкта господарювання нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно зі статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Правовий аналіз статті 230 ГК України, статті 549 ЦК України та ч. 2 статті 785 ЦК України дає підстави для висновку про те, що штраф, передбачений статтею 230 ГК України та статті 549 ЦК України, та неустойка, передбачена ч. 2 статті 785 ЦК України, є різними правовими інститутами.
Можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) як заходу цивільно-правової відповідальності передбачена статтею 551 ЦК України, за замістом якої розмір неустойки може бути зменшений за домовленістю сторін, за рішенням суду або за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Водночас неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин за порушення наймачем обов`язку з повернення речі. Така неустойка є подвійною платою за користування річчю за час прострочення, а не штрафною санкцією у розумінні статті 549 ЦК України та статті 230 ГК України.
У чинному законодавстві відсутній правовий механізм зменшення неустойки у вигляді подвійного розміру плати за користування річчю, нарахованої на підставі ч. 2 статті 785 ЦК України.
Оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою статтею 549 ЦК України та статті 230 ГК України, до якої застосовуються положення статті 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 статті 785 ЦК України, приписи статті 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №914/730/17 та від 30.10.2019 у справі №924/80/19.
З огляду на викладене визнаються юридично неспроможними доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом інтересів відповідача та   не з`ясування обставин понесення збитків з боку позивача.  
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, будучи обізнаним із заявленим до нього позовом  та порушеним судом провадженням у даній справі, не скористався своїм правом на подання відзиву у даній справі. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, змінити рішення (п. 1 цієї статті).
Колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд помилково встановив обставини, які мають значення для справи (щодо дати розірвання договору оренди), внаслідок чого рішення підлягає зміні в  частині нарахованого розміру неустойки.
Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи заявника апеляційної скарги колегія судів відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, та не підтверджують відсутність підстав для задоволення позову у цій частині. 
Враховуючи викладене колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про зміну судового рішення у даній справі та часткове задоволення апеляційної скарги.
Судові витрати.
Судові витрати розподіляються у відповідності до статті 129 ГПК України. 
Враховуючи викладене та керуючись статтями 231, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277,  281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/1639/21 задовольнити частково. 
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/1639/21 змінити в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Южтехмаш» 129254 грн. 40 коп. неустойки, залишивши без змін іншу частину рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/1639/21.
3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №910/1639/21 в наступній редакції: «Позовні вимоги задовольнити частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобуд» (Україна, 03028, місто Київ, Проспект Науки, будинок 42/1, корпус 10, офіс 17; ідентифікаційний код: 40398052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Южтехмаш» (Україна, 03151, місто Київ, Проспект Повітрофлотський, будинок 72; ідентифікаційний код: 37514950) 32680 грн. 80 коп. - основну заборгованість з оплати орендної плати за договором оренди №533 від 11.05.2019, 2553 грн. 17 коп. - інфляційні збитки, 1060 грн. 72 коп. - 3 % річних, 4251 грн. 50 коп. - пеню, 127785 грн. 60 коп. - неустойку за неповернення майна, переданим за договором оренди №533 від 11.05.2019 та 2524 грн. 98 коп. - витрат по сплаті судового збору.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Южтехмаш» (Україна, 03151, місто Київ, Проспект Повітрофлотський, будинок 72; ідентифікаційний код: 37514950)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Залізобуд» (Україна, 03028, місто Київ, Проспект Науки, будинок 42/1, корпус 10, офіс 17; ідентифікаційний код: 40398052) 33 грн. 05 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. 
5. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва. 
6. Справу №910/1639/21  повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                О.О. Євсіков