ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/6961/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А., 
за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А. 
за участю ОСОБА_1 
за участю представників: позивача –Хмарський Р.Б,, відповідача- Зінченко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.10.2021 (суддя першої інстанції Артоуз О.О.) в адміністративній справі №280/6961/21 за позовом   ОСОБА_2  до  Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, третя особа: Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогами до Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (відповідач), третя особа Запорізький об`єднаний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (третя особа)  визнати протиправним і скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке наведене в протоколі від 18 лютого 2021 року № 26, у частині відмови в призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги та зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу, як особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок отримання травми під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
Позиція в обґрунтування вимог позову вмотивована тим, що під час виконання обов`язків військової служби 29.05.2020 позивач отримав травму. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії А3309 від 25.06.2020 захворювання позивача «Так, пов`язане з проходженням військової служби». Після звільнення з військової служби 15.07.2020 позивач став на облік у Хортицький районний військовий комісаріат та соціальної підтримки за місцем свого проживання. Позивач звернувся до фахівців Хортицького РТКЦ та СП за допомогою в оформленні медичних документів та направлень до МСЕК для визначення відсотку втрати працездатності. 09.11.2020 ОМСЕК №3 КЗ «ЗЦПМСД» позивачу було визначено ступінь втрати професійної працездатності у 20% одноразово із визначенням причини «травма, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби». Після цього за допомогою фахівців Запорізького об`єднаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, якими пакет документів для розгляду питання про призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з травмою, отриманою в період проходження військової служби, було направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. При цьому, 18.02.2021 за результатами розгляду документів позивача комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум зроблено висновок про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що ступінь втрати працездатності встановлено понад тримісячний термін після звільнення з військової служби. Таким чином, позивач зазначає, що встановлення ступеню втрати ним працездатності понад тримісячний термін після звільнення з військової служби мало місце не його вина або недбалості, а переважно з причин тривалого обігу пакету документів, що в період з 27.07.2020 по 19.10.2020 направлялися Хортицьким РТЦК та СП до Центральної військово-лікарської комісії (М. Київ) і 18 Регіональної військово-лікарської комісії (м. Одеса) відповідно.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року позов задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке наведене в протоколі від 18 лютого 2021 року № 26, у частині відмови в призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок отримання травми під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій зазначив, що позивач звільнений з військової служби 15.07.2020, тобто ступінь втрати працездатності без встановлення інвалідності встановлено більше ніж через 3 місяці. Питання про призначення одноразової грошової допомоги повинно розглядатися відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”. Пункт 6 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 містить аналогічні норми та передбачає виплату допомоги в понад тримісячний термін після звільнення лише особам, яким встановлено інвалідність. 
За результатами апеляційного перегляду справи просив скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. 
В судовому засіданні позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечив, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, в період з 31.05.2016 по 15.07.2020 ОСОБА_1 проходив військову службу по контракту у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України на посаді старшого водія роти матеріального забезпечення, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 , виданого 20.11.1983.
29.05.2020 позивач отримав травму правої китиці, внаслідок якої переніс хірургічні операції та встановлено діагноз «Тимчасове порушення функції після перенесеної операції (15.06.2020) ампутація другого пальця правої китиці у зв`язку з гангреною ІІ пальця правої китиці у вигляді незміцнілих післяопераційних рубців».
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 25.06.2020, захворювання позивача «пов`язане з проходженням військової служби».
15.07.2020 позивач став на облік в Хортицький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за місцем свого проживання.
09.11.2020 ОМСЕК №3 КЗ «ЗЦПМСД» позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності у 20% одноразово із визначенням причин «травма, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби»
18.02.2021 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум зроблено висновок про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що ступінь втрати працездатності встановлено понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги). На відповідача покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення. Після звільнення позивач вчасно звертався до медичних закладів, при цьому затримка в отриманні довідки МСЕК виникла у зв`язку з тривалим перенаправленням Хортицьким РВК пакетів документів до військово-лікарської комісії, відсутність яких не давала можливість позивачу скористатися своїм правом раніше. А тому, суд вважав протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із зверненням позивача понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.  
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.10.2020 №12-р/2020 у справі  щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII зазначив, що положеннями пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII встановлено порядок реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги.
Закріплення у пункті 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII такого порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги потребує встановлення причиново-наслідкового зв`язку між наявністю у поліцейського інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та неможливістю внаслідок цього продовжувати службу в поліції, що підтверджується відповідним рішенням медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції, на підставі якого поліцейський звільняється зі служби в поліції.
На думку Конституційного Суду України, встановлений у пункті 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.
Конституційний Суд України також вказав, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголосив, що додержання визначених Законом №580-VIII вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання.
Зважаючи на викладене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII не суперечать приписам статті 21, частин 1, 2 статті 24 Конституції України.
В даному випадку, відповідач заперечуючи проти права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку  перевищенням термінів встановлення часткової втрати  працездатності після звільнення з військової служби.
Пунктом 4 ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
       Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
        Даний Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності  військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
        Пунктом 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
         Пунктом 12 Порядку визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
         Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
         Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 р. № 530 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за № 1294/26071) затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, додатком 13 до якого затверджено форму висновку про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону.
         Розглядаючи вказану справу, суд не погоджується з позицією відповідача про відсутність підстав для вчинення ним дій у правовідносинах, з приводу яких подано позов, з огляду на наступне.
Відповідно до п.3 ч.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві N 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Як слідує з матеріалів справи, згідно довідки  про результати визначення у застрахованої особи ступіня втрати професійної працездатності у у відсотках Серія АГ №0015353 (а.с.21), позивачу встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20% станом на 09.11.2020 року.
17.07.2020 позивача взято на облік Хортицьким районним військовим комісаром після звільнення з військової служби (витяг із наказу в/ч НОМЕР_1 від 15.07.2020 №158), про що зроблено відмітку у військовому квитку серії   НОМЕР_4 , виданому 20.11.1983 Заводським районним військовим комісаріатом м. Запоріжжя.
27.07.2020 за вх. №С3/101/1 Хортицьким районним військовим комісаріатом направлений пакет документів до Центральної військово-лікарської комісії (м. Київ) для визначення причинного зв`язку захворювань з проходження військової служби в зоні АТО (лист від 29.07.2020 за вих.. №С3/95).
Відповідно до Протоколу №324 від 10.09.2020 засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, травма старшого солдата запасу ОСОБА_2 «Тимчасове порушення функції після перенесеної операції (15.06.2020) ампутація другого пальця правої китиці зв`язку з гангреною ІІ пальця правової китиці у вигляді незміцнілих післяопераційних рубців (29.05.2020), що підтверджується довідкою про обставини травми від 25.06.2020 №1978/108/143 виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , медичними та військово-обліковими документами, - травма,  пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, позиція відповідача щодо перевищення термінів встановлення часткової втрати працездатності після звільнення з військової служби є необґрунтованою, так само як і помилково застосовує  п.7 статті 2 Закону України №2522-VIII.
З урахуванням встановлених обставин, суд обґрунтовано дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із зверненням позивача понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, а тому вимоги позивача про скасування Протоколу від 18.02.2021 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 є правомірними.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.
Керуючись ст. ст.   242,  243,  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.10.2021 в адміністративній справі №280/6961/21 залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 лютого 2022 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва