Ухвала
26 січня 2022 року
м. Київ
справа № 640/6169/19
провадження № 51-6020ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_4  на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 24 грудня 2021 року касаційну скаргу захисника  ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Також, ставлячи вимогу до суду касаційної інстанції про закриття кримінального провадження щодо засудженого ОСОБА_4 , захиснику зазначено про необхідність наведення           у касаційній скарзі відповідної підстави, передбаченої ст. 284 КПК.                         Крім того, звернуто увагу захисника ОСОБА_4 на те, щоневідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження і надання їм своєї оцінки не є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник  ОСОБА_4 подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що, зазначені в ухвалі 
від 24 грудня 2021 року недоліки касаційної скарги, він не усунув.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , вказуючи
на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій, належного обґрунтування своїм доводам, з огляду на положення статей 412, 413 та 419 КПК, так і не навів, а також належним чином не конкретизував, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень та були б обов`язковою підставою для їх скасування касаційним судом. Натомість, як убачається з касаційної скарги, захисник повторно вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, порушуючи питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду і закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 ,захисник   повторно не зазначає конкретних правових підстав, визначених статтею 284 КПК,       для прийняття касаційним судом такого рішення.
Оскільки, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно зі ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги 
не усунув, Суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня           2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року щодо ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
ОСОБА_1 	ОСОБА_3 	ОСОБА_5 	
Судді: