Справа № 425/183/19 
Провадження № 22-ц/810/1007/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Лозко Ю.П.
суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В., 
за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 листопада 2021 року, постановлену судом у складі судді Москаленко В.В., в приміщенні того ж суду
у справі про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 
стягувач - ОСОБА_2 

встановив:

22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною вище заявою, в якій просила переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати судовий наказ від 04 лютого 2019 року, виданий Рубіжанським міським судом Луганської області у справі № 425/183/19, про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вимоги заяви ОСОБА_1 мотивовані виникненням істотних обставин, у порівнянні з часом, з якого за судовим наказом з неї стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки наразі дитина постійно проживає разом з нею у м. Луганську та з вересня 2021 року проходить навчання за місцем проживання, що ОСОБА_1 вважає суттєвими обставинами для перегляду та скасування вищезазначеного судового наказу від 04 лютого 2019 року, оскільки лише вона несе витрати на утримання та виховання сина ОСОБА_3 .
Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 листопада 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції,         ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги вказаної вище заяви. 
За доводами апеляційної скарги, висновки суду про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового наказу від 04 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами та його скасування, з підстав наведених у змісті оскаржуваної ухвали є помилковими, оскільки скаржниця вважає, що в розумінні п. 1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, саме та обставина, що неповнолітній син ОСОБА_3 з вересня 2021 року навчається та постійно проживає з нею на окупованій території Луганської області є нововиявленою обставиною.
Правом на відзив ОСОБА_2 не скористався.
Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам відповідає.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обставина на яку посилається заявниця ОСОБА_1 в обґрунтування вимог свої заяви, а саме, навчання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , починаючи з вересня 2021 року у навчальному закладі, що розташоване на тимчасово окупованій території України, і постійне його проживання на цій території разом з нею, не є нововиявленою обставиною, оскільки така обставина не існувала на момент винесення судового наказу від 04 листопада 2019 року, проте, підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу від 04 листопада 2019 року.
Колегія суддів, вважає такі висновки суду вірними, з огляду на таке.
За ч. 8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою3розділуVцьогоКодексу.
Згідно ч.1, 2ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
За змістом ст.423 ЦПК України, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначенихст.423 Цивільного процесуального кодексу Україниє те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.
При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених Цивільним процесуальним кодексом України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в законі.
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що цей доказ є вирішальним.
Судом встановлені та матеріалами справи підтверджуються такі факти і обставини справи.
04 лютого 2019 року Рубіжанським міським судом Луганської області видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 лютого 2019 року, яка набрала законної сили 01 березня 2019 року, виправлено описку в судовому наказі від 04 лютого 2019 року.
Неповнолітня дитина сторін син ОСОБА_3 , на утримання якого з ОСОБА_1 вказаним судовим наказом, який набрав законної сили 04 листопада 2019 року стягнуто аліменти, з вересня 2021 року навчається у закладі, що розташований на тимчасово окупованій території України у м. Луганську.
Отже, вказаної обставини на час винесення Рубіжанським міським судом Луганської області судового наказу не існувало, при цьому необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ст. 423 ЦПК України є те, що вони мали існувати на час розгляду справи, в даному випадку станом на 04 листопада 2019 року.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірними висновки суду про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу від 04 листопада 2019 року, з вказаних вище підстав.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, зводяться до власного помилкового тлумачення норм законодавства, і незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, яким суд надав належну правову оцінку. 
Порушень судом норм процесуального права, колегією суддів не встановлено.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вказаних вище вимог, підстав для її скасування з мотивів, наведених у скарзі не має.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.374,375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Дата складення повної постанови - 31 січня 2022 року.

Головуючий                                                                          Ю.П. Лозко

Судді:                 В.В. Кострицький

М.В Назарова