Справа № 463/7539/21                                Головуючий у 1 інстанції: Яворський С.Й. 
Провадження № 22-ц/811/3317/21                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 липня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

у липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» такою, що вчинена з порушенням порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та її скасування, скасування державної реєстрації скасування права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , відновлення запису про реєстрацію за нею права власності на квартиру, визнання недійсними договорів факторингу та договору про відступлення прав за іпотечним договором. 
02 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви покликається на те, що ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в позасудовому порядку на підставі іпотечного договору звернув стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , щодо якої між нею та відповідачем існує спір. Вважає, що відповідач, який, на її думку, незаконно набув право власності на спірну квартиру, може вільно розпорядитися спірною квартирою в будь-який час, в тому числі і шляхом відчуження спірного майна, це може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, ефективному захисту порушених прав. Оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій відповідача, забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача, з метою перешкодити відчуженню відповідачем спірної квартири, просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 624349546101.
Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Зазначає, що позивач достатньо не обгрунтував та не довів необхідність заборони державному реєстратору здійснювати будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , оскільки відповідачем не вчиняються жодні дії щодо відчуження спірного майна, а тому даний вид забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях позивача. Апелянт зазначає, що на момент звернення ОСОБА_1 з позовом до суду власником майна є саме позивач, а ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» є лише іпотекодержателем цього майна. Вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення суду. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. 
В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням, у якому просила розглядати справу у її відсутності.
Представник ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» Ковалевський Є.В. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки на 20.12.2021 року на 11.00 год. Печерським районним судом м. Києва призначено розгляд справи №757/34757/21-ц, у якій він приймає участь як представник, а відтак не має можливості взяти участь у розгляді даної справи.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.
З огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» Ковалевського Є.В. та Авдеєвої Е.Ю,
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 30 грудня 2021 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 20 грудня 2021 року, датою ухвалення постанови є саме 30 грудня 2021 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.
Стаття 149 чинного ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.
Пункт 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Пункт 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч.3 ст. 150 ЦПК України).
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів.
Відповідно до роз`яснень п. п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод, інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду про задоволення позову і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.
Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 569/2011/18, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вживаючи заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 624349546101, яка на даний час належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 02.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Вектор Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М.Є. про визнання державної реєстрації протиправною та скасування, визнання договорів недійсними. 
02.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки відповідач ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в позасудовому порядку зареєстрував за собою право власності на квартиру, загальною площею 52,6 м.кв, а відтак може її відчужити, що зробить неможливим захист її порушених прав.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що власником об`єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 52,6, житловою площею 28,2 з 23.04.2015 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», підставою державної реєстрації є Іпотечний договір серія та номер №4139, посвідченого 30.07.2008 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округ Новосад О.П. 
Колегія суддів, проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1 , враховуючи безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, мету позову, пред`явленням якого позивачки хоче відновити своє право власності на спірну квартиру, дійшла висновку про те, що вчинення відповідачем дій по відчуженню спірного майна може істотно ускладнити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, ефективний захист, поновлення порушених, на думку заявника, прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду. 
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, дав оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову, врахував розумність, обґрунтованість вимог заявника щодо забезпечення позову, дав оцінку наявності зв`язку між запропонованим заявником заходом забезпечення позову і предметом позову, заявленими позивачкою позовними вимогами, дав оцінку необхідності застосування таких заходів забезпечення позову з метою ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів позивачки, а також дав оцінку імовірності утруднення виконання рішення суду у випадку його відчуження через невжиття таких заходів, та дійшов до вірного та обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про задоволення заяви про забезпечення позову, з яким не може не погодитися колегія суддів апеляційного суду.
З огляду на зміст позовних вимог та запропоновані позивачем заходи забезпечення позову, на необхідність дотримання балансу між інтересами позивача та відповідача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що запропонований позивачем захід забезпечення позову відповідає позовним вимогам, оскільки позивачкою оспорюється правомірність набуття ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на спірну квартиру.
Порівнявши негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) із тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (майно може бути відчужене), з урахуванням прав та законного інтересу, за захистом яких заявник звернувся до суду, та майнових наслідків забезпечення позову, колегія суддів встановила, що вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375,381-384 ЦПК, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» – залишити без задоволення.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 05 липня 2021 року – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Постанова складена 30 грудня 2021 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М Ванівський 

Р.П. Цяцяк