УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 208/1047/17
провадження № 51-676 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Баглійського районного суду                                            м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 3 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2022 року,
встановив:
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 3 грудня 2021 рокузалишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Баглійського районного суду                                                 м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 вересня 2019 року, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців, за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, засуджений ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до апеляційного суду, яку ухвалою Дніпровського апеляційного суду від                  20 січня 2022 року було залишено без задоволення, а ухвалу місцевого суду – без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , порушив питання про перегляд зазначених судових рішень                               в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити            з огляду на наступне.
Так, стадія перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами має свої особливості та спеціальні завдання, якими є перевірка законності та обґрунтованості судових рішень, які набрали законної сили, а не розгляд обвинувачення по суті, що ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень. 
Зокрема, відповідно до положень ч. 2 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) нововиявленими обставинами слід вважати: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Крім того, системне тлумачення статей 459, 462, 91 КПК вказує на те, що нововиявлені обставини мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Разом з тим, перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Що ж стосується доводів захисника щодо істотних порушень місцевим судом вимог кримінального процесуального закону при розгляді заяви  ОСОБА_5 про перегляд судового рішення щодо ньогоза нововиявленими обставинами, та безпідставного, на його думку, невизнання судом нововиявленими обставини, наведені засудженим у його заяві, то вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції й мотивовано визнані необґрунтованими, з чим погоджується й колегія суддів.
Як вбачається з копій судових рішень, засуджений ОСОБА_5 звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про перегляд вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 5 вересня 2019 року щодо ньогов порядку глави                34 КПК. На думку засудженого, нововиявленими обставинами є істотні порушення кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо нього, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і неповнота судового розгляду. Також він оспорює докази, покладені                       судом в основу обвинувального вироку щодо нього. 
Місцевий суд, діючи у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, належним чином розглянувши заяву засудженого ОСОБА_5 та встановивши, що вказані ним підстави, не є нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК, дійшов мотивованого висновку, з яким погодився й апеляційний суд, про залишення її без задоволення.
При цьому, суд правильно відмовив у задоволенні клопотань засудженого щодо дослідження усіх доказів, виклику свідків, оскільки перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є так званою ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає справу по суті, вона не є повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження й усунення суперечностей у доказах. Натомість суд на цій стадії лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути. 
Відтак, сумніви ОСОБА_5 щодо зібраних у кримінальному провадженні доказів               і висновків досудового слідства та суду, не належать до визначеного законом предмета перегляду судових рішень згідно з главою 34 КПК.
Також апеляційним судом було надано оцінку твердженням засудженого щодо постановлення ухвали місцевого суду незаконним складом суду й правильно визнано їх безпідставними, оскільки ухвалою Баглійського районного суду                         м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2021 року було відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді  ОСОБА_6 за відсутності підстав для відводу, передбачених статтями 75, 76 КПК.
Таким чином, суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 419 КПК перевірив доводи апеляційної скарги засудженого, які є аналогічними тим, що зазначені його захисником у касаційній скарзі,та навівши підстави прийнятого рішення, обґрунтовано погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність у заяві засудженого ОСОБА_5 обставин, які у розумінні ст. 459 КПК можуть бути підставами для перегляду вироку щодо нього за нововиявленими обставинами.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , котрий діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 3 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 січня                   2022 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_7                                    ОСОБА_3