ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року		Справа № 380/16273/21 пров. № А/857/3082/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Затолочного В.С.
при секретарі судового засідання – Юрченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому в м.Львові справу за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, -  Товариство з обмеженою відповідальністю «ДКМ Груп», про скасування рішення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року (суддя Мричко Н.І., м.Львів, повний текст складено 4 січня 2022 року), 

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 (конверт) Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова (далі – Курівник, Прокуратура відповідно) в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі – ДІАМ) звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради (далі – Виконавчий комітет, Міська рада відповідно) в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26.03.2021 №221 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на нове будівництво ТзОВ ДКМ Груп 4-поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями комерційного призначення та підземним паркінгом на вул. Брюховицькій, 143 у м. Львові» (далі – Рішення №221, Містобудівні умови, Об`єкт будівництва, ТОВ відповідно).
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.
Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив Керівник, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В доводах апеляційної скарги вказує, що на момент пред`явлення позову ДІАМ належним чином не здійснювала своїх повноважень у сфері державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням Виконавчим комітетом законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час реалізації повноважень у сфері містобудівної діяльності. 
Відповідач та третя особа відзиву на апеляційну скаргу не подали.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора та представників відповідача і третьої особи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що Прокуратурою не надано доказів, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання ДІАМ, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо архітектурно-будівельного контролю та нагляду. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що Рішенням №221 на підставі звернення ТОВ від 17.12.2020 затверджено Містобудівні умови по Об`єкту будівництва.
На думку Прокуратури приймаючи оскаржуване Рішення Виконавчим комітетом порушено вимоги генерального плану м.Львова, плану зонування території при визначенні висотності проектованого об`єкта, встановлені відсотка забудови земельної ділянки, не враховано вид цільового призначення землі, не дотримано положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VIII, який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 вказаного Кодексу.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша).
Частиною третьою статті 23 Закону №1697-VII передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист таких інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою вказаної статті.
Згідно із частиною четвертою статті 23 вказаного Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Водночас прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для цього прокурор має право:
1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;
2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.
З матеріалів справи видно, що 20.08.2021 на адресу ДІАМ Прокуратурою направлено лист про вжиття заходів державного архітектурно-будівельного нагляду, внаслідок прийняття Виконавчим оскаржуваного Рішення №221, із повідомленням прокуратури про вжиття ДІАМ заходів реагування (призначення перевірки, звернення до суду тощо).
Листом від 08.09.2021 ДІАМ повідомила Прокуратуру про те, що останньою не здійснюються заходи державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
На підставі наведеного, Прокуратура сформувала висновок про неналежне здійснення ДІАМ своїх повноважень та звернулася із цим позовом до суду. 
Водночас, слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) «Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду» від 23.12.2020 №1340 (далі – Постанова №1340) утворено ДІАМ, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду та затверджено Положення про ДІАМ.
Постановою КМУ «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо удосконалення діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» від 29.03.2021 № 303 установлено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція (далі – ДАБІ) продовжує здійснювати повноваження та функції до завершення здійснення заходів з утворення Державної інспекції архітектури та містобудування.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.05.2021 внесено запис № 1000701020000092252 про державну реєстрацію юридичної особи - ДІАМ, код ЄДРПОУ: 44245840.
Постановою КМУ «Питання Державної інспекції архітектури та містобудування» від  15.09.2021 №960 (далі – Постанова №960) вирішено: погодитися з пропозицією Міністерства розвитку громад та територій про можливість здійснення ДІАМ повноважень і виконання функцій з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду; визнати такими, що втратили чинність, постанови КМУ згідно з переліком, що додається (зокрема, постанова КМУ «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» від 09.07.2014 № 294 ).
У пункті 3 Постанови №960 зазначено, що така постанова набирає чинності з 15.09.2021.
Враховуючи наведені норми, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ДІАМ розпочала здійснювати свої повноваження щодо державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зокрема виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), з 15.09.2021, а до цієї дати функції архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у певних межах, здійснювала ДАБІ.
Отже, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги висновок Прокуратури про неналежне здійснення ДІАМ своїх повноважень, оскільки станом на час звернення до такого органу він не був правомочний здійснювати функції архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Доказів звернення Прокуратури до ДІАМ після 15.09.2021 щодо вжиття заходів державного архітектурно-будівельного нагляду скаржником не надано.
Також суд апеляційної інстанції відхиляє посилання прокурора на постанову Верховного Суду від 5 жовтня 2021 року у справі № 380/2266/21, в якій також розглядалось питання щодо можливості подання Прокуратурою позову в інтересах держави, так як на час виникнення спірних відносин відсутній орган, що здійснює нагляд за органом місцевого самоврядування при затвердженні містобудівних умов та обмежень, оскільки у справі №380/2266/21 станом на час звернення прокуратури з позовом (лютий 2021 рік) був відсутній орган до компетенції якого належало здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування у сфері містобудування, (такий було утворено лише 20.05.2021). В розглядуваній ж справі Прокуратура звернулася до суду з позовом 22.09.2021, тобто вже після того, як ДІАМ розпочала здійснювати свої повноваження.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.
Враховуючи встановлення відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовну заяву необхідно вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, що у відповідності до наведеного процесуального положення є підставою для залишення позову без розгляду.
При розгляді вказаного питання судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги статей наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 312, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 24 березня 2022 року.