запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/116/22	Головуючий у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.	
Єдиний унікальний №317/3295/21	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2022 року                                                м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участю ОСОБА_1 і його захисника Щербини О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06 грудня 2021 року, якою
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 ),
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 21.09.2021 року о 13:13 год. ОСОБА_1 по вул.Миру, б.62 в смт.Балабине Запорізького району Запорізької області керував транспортним засобом скутер «HondaTakt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1  визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просив скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В якості доводів апеляційних вимог зазначав, що суд, розглянувши справу у його відсутність, допустив порушення ст.268 КУпАП. Зазначав, що власним підписом в роздруківці результату пройденого тесту підтвердив факт ознайомлення з ним, а не погодився з отриманим результатом. Крім того, на відеозапису відсутній момент роз`яснення йому прав, передбачених Конституцією України, а також ст.268 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що його було складено о 14:25 год., тоді як огляд на стан сп`яніння було проведено о 14:27, що зазначено у роздруківці отриманого результату. В матеріалах справи відсутні дані про допустимість використання алкотестеру, за допомогою якого був проведений огляд на стан сп`яніння. Разом з цим, на переконання апелянта результат пройденого тесту є помилковим та спростовується результатом аналізу, який було зроблено йому в момент госпіталізації до медичного закладу у зв`язку із отриманою травмою. 
Заслухавши  ОСОБА_1 і його захисника Щербину О.Г., які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
З матеріалів справи вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1  у порушенні вимог п.2.9 «а» ПДР, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №252867 від 21.09.2021 року, відповідно до якого у вказаний час  ОСОБА_1  керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом пройденого ним у встановленому законом порядку огляду із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest 6810». Зі змістом зазначеного протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, що засвідчив особистим підписом, його копію отримав. Жодних скарг чи зауважень ОСОБА_1 до протоколу не подано;
-актом огляду  ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що підставою для його проведення було виявлення у  ОСОБА_1  запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. В графі «З результатом згоден» ОСОБА_1 поставив власний підпис.
-роздруківкою результатів тесту №1909 проведеного за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest 6810», цифровий показчик якого становив 0,63 %о;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння а також отриманий за його наслідками результат.
Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та дійшов правильного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Викладені у постанові висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, в т.ч. ці висновки підтверджуються відеозаписом обставин правопорушення, яким зафіксовано факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу водія  ОСОБА_1 , результат тесту – 0.63 ‰. Жодних грубих порушень допущених працівниками поліції, а також скарг на їх дії з боку  ОСОБА_1  не зафіксовано.
Зміст долученого до протоколу відеозапису є достатнім для встановлення обставин події та узгоджується з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.
Взявши до уваги вищезазначені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення підтверджена в повному обсязі та жодним із зазначених в апеляційній скарзі доводом не спростовується.
Перевіряючи твердження апеляційної скарги про те, що суд розглянувши справу у відсутність  ОСОБА_1 порушив вимоги ст.268 КУпАП, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи,  ОСОБА_1 дійсно не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, яке відбулось 06.12.2021 року. Між тим, про час та місце розгляду справи  ОСОБА_1  повідомлявся шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, а також направленням судової повістки за адресою зазначеною у протоколі.
Крім того,  ОСОБА_1  було відомо про наявність у провадженні Запорізького районного суду Запорізької області справи відносно нього про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Всупереч доводам апеляційної скарги, зі змісту складеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП та його повідомлено про розгляд справи у Запорізькому районному суді Запорізької області, а відтак він був зобов`язаний цікавитись відомостями про рух справи про адміністративне правопорушення та прибути до суду для участі в судовому засіданні.
Інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Запорізькому районному суді Запорізької області, на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою.
Приймаючи до уваги, що ст.277 КУпАП передбачений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, який становить п`ятнадцять днів з дня одержання відповідного протоколу та інших матеріалів, апеляційний суд за наведених обставин не вбачає порушень процесуального закону з приводу розгляду справи за відсутності  ОСОБА_1 .
При цьому Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав свою увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст.268 КУпАП, не є абсолютним.
До того ж передбачені ст.268 КУпАП права були поновленні  ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції, в якому він надав власні пояснення з приводу обставин правопорушення, та зазначив, що не вбачає в своїх діях наявності складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Твердження апелянта з приводу невідповідності фактичних обставин та вказаних в матеріалах справи подій спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Апеляційним судом не встановлено суттєвих порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння встановленого ст.266 КУпАП (в редакції Закону України №1231-IX від 16.02.2021р.), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р.  №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р., які могли б слугувати безумовною підставою для скасування прийнятого судом рішення у даній справі.
До матеріалів справи долучено копію сертифікату калібрування «Alcotest 6810» від 20.05.2021 року та свідоцтва про повірку №12-01/2887, а тому апеляційний суд не вбачає підстав ставити під сумнів результат отриманий внаслідок проведення тесту за допомогою вказаного технічного засобу. Відповідні доводи апеляційної скарги є не спроможними.
Крім того, як вбачається зі змісту акту складеного за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 власним підписом засвідчив свою згоду з результатом пройденого тесту, а заперечення з цього приводу апеляційний суд сприймає як обрану ним лінію захисту.
Посилання апелянта на результат аналізу, який йому було проведено під час госпіталізації не спростовує наявності в нього стану алкогольного сп`яніння в момент проведення огляду працівниками поліції. Крім того, цифровий показчик зазначеного аналізу становив 0,27 %о,  тобто із плином часу з моменту огляду проведеного працівниками поліції зменшився, втім все одно перевищував дозволену межу. Твердження захисту про те, що така концентрації етанолу в крові ОСОБА_1 мала місце внаслідок вживання ним знеболювальних ліків суд сприймає критично.
Зауваження щодо наявності розбіжностей у часі складання протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксованого в роздруківці тесту знайшли своє підтвердження під час перевірки матеріалів справи судом апеляційної інстанції, втім зважаючи на їх малозначність суд не вважає їх суттєвими, а відтак і такими, що здатні вплинути на законне та справедливе рішення суду у даній справі. Зазначене скоріш вказує на наявність похибки годинника ніж на наявність суттєвих порушень порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та оформлення його результатів.
Перевіривши й інші доводи апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає вагомих, достатніх аргументів для скасування чи зміни правильного по суті судового рішення.
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у встановлених цим Кодексом межах, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У зв`язку із наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Викладені у постанові висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 317/3295/21