Справа № 456/5615/21                                Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В. 
Провадження № 33/811/187/22                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року, 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.
Згідно постанови, ОСОБА_1 , не сплачувала аліменти на утримання синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок чого станом на 1 жовтня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 124 512,54 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року.
ОСОБА_1 в доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що постанову суду вважає безпідставною та необґрунтованою.
Наголошує, що жодних повідомлень про час та місце розгляду справи вона не отримувала, окрім того для складання протоколу про адміністративне правопорушення її не викликали, протокол було скеровано на її адресу поштою.
Повідомляє, що внаслідок карантинних обмежень має проблеми з працевлаштуванням та складне матеріальне становище, батько дітей добре заробляє, чинить перешкоди для її спілкування з синами. Вона має на утриманні малолітню дитину, яка ще не ходить до школи та часто хворіє, має проблеми із здоров`ям.
Наполягає на тому, що суд не мав достатніх підстав стверджувати, що її належним чином було повідомлено про судове засідання. Безпідставним є і твердження про те, що вона повинна була цікавитися провадженням у справі, адже вона не підозрювала про його наявність. Тобто відсутність інформації про відкриття провадження, про те, що призначено судовий розгляд - позбавило її права на захист та можливості довести, що вона не винна.
Вважає, що державний виконавець допустив грубі порушення при складанні протоколу, протокол є неналежним і недопустимим доказом. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє належним чином сформульоване правопорушення, за яке її притягають до відповідальності, не містить періоду, за який утворилася заборгованість, не зрозуміло, що було взято за основу при обрахуванні сукупного розміру заборгованості.
Не повідомивши її про розгляд справи, суд не дотримався вимог закону щодо об`єктивного і повного дослідження доказів
Зазначає, що 13 липня 2016 року у неї народився син, вона здійснюю догляд за ним, самостійного доходу не маю. Вважає, що вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП не доведено.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням, апеляційний суду вважає, що клопотання про поновлення строку слід задовольнити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 не приймала участі в суді першої інстанції, про результат розгляду дізналася 29 січня 2022 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183-1 КУпАП підлягає адміністративній відповідальності особа, яка допустила несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:
-виконавчому листі Свалявського районного суду Львівської області від 4 лютого 2019 року (а.с.5), з якого вбачається, що суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей;
-постанові про відкриття виконавчого провадження серії ВП№60635977 від 19 листопада 2019 року (а с. 7) з якого вбачається, що на підставі виконавчого листа Свалявського районного суду Закарпатської області №306/335/18 виданого 15 листопада 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох синів;
-матеріалах розрахунку розміру заборгованості по аліментах від 1 жовтня 2021 року ( а.с. 42-43) з якого вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання двох синів, становить 124 512 грн. 54 коп.
-протоколі про адміністративне правопорушення №60635977 від 4 жовтня 2021 року (а.с. 2-3), з якого вбачається, що ОСОБА_1 не сплачувала аліменти на утримання двох синів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка становить 124 512 грн. 54 коп.
Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що жодних повідомлень про час та місце розгляду справи вона не отримувала, в наслідок чого її було позбавлено права на захист, не беруться до уваги апеляційного суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на її домашню адресу: АДРЕСА_1 було направлено повістки (а.с. 47-48).
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП неявка особи відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Аргументи, що державний виконавець допустив грубі порушення при складанні протоколу, в ньому відсутнє належним чином сформульоване правопорушення, за яке її притягають до відповідальності, не містить періоду за який утворилася заборгованість, внаслідок чого протокол є неналежним і недопустимим доказом не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення №60635977 від 4 жовтня 2021 року ( а.с. 2-3) відповідає зазначеним вимогам, в такому відображено дану обставину.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року.
Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                Партика І.В.