Дата документу  Справа № 332/2204/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 332/2204/21                 Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Провадження №33/807/811/21                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Прядка Д.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 1 листопада 2021 р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

       

Згідно з оскаржуваною постановою, 02.06.2021 року о 07-38 год. в м.Запоріжжя по вул. Скворцова, 1 б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алколгольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя , тремтіння пальців рук ). Від огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу Драгер, а також від медичного огляду в медичномуи закладі категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.        

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що адреса зазначена в протоколі (вул. Скворцова, 1 б) не співпадає з даними відеозапису. За вказаною адресою знаходиться заправка ТОВ ПК" Bill Oil", а на відео зафіксовано рух автомобіля ВАЗ по трасі. Отже, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є неналежним доказом, оскільки він не підтверджує факт керування транспортного засобу апелянтом за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 1Б., що може підтвердити свідок ОСОБА_2 . Вказує, що без присутності свідків був незгодний проходити огляд за допомогою пристрою «Драгер», оскільки це суперечить законодавству. На відео будь-які свідки під час спілкування з працівниками поліції були відсутні. Крім цього, в протоколі інспектором не зазначено саме від якого огляду на місці зупинки відмовився ОСОБА_1 , а долучений відеозапис є небезперервний. Просить скасувати постанову судді та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Прядка Д.В., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 ,суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Прядка Д.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.
Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відображеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.06.2021 року серії ААБ № 250346, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення (а.с. 2) підтверджується:
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2021 року (а.с. 7);
- актом огляду на стан сп`яніння (а.с. 6),
- довідкою та архівом правопорушень (а.с. 4), 
- відеозаписом події.

Вказані докази були повно та всебічно оцінені та досліджені судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку є належними та допустимими.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо не підтвердження факту керування автомобілем за адресою зазначеною у протоколі, апеляційний суд виходить із відомостей, які містяться на технічному носії з фіксацією події, які беззаперечно засвідчують факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу.
Стосовно доводів про порушення порядку проходження огляду на стан сп`яніння, колегія суддів зауважує на наступному.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735(далі -Інструкція №1452/735).
Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол проадміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків (ч.2ст.266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735).
Із відеозапису події вбачається, що працівник поліції на трасі зупиняє транспортний засіб ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 , який зупиняється та із водійської двері автомобіля виходить чоловік. Далі, на відеозаписі зафіксовано, що на запитання працівника поліції водій називає свої дані, вказує яким автомобілем керував та зазначає, що вчора ввечері вжив пляшку пива після роботи. Також працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спец приладу Драгер або проїхати на медичне освідування, на що останній відмовився, що узгоджується із вимогами Інструкції та положеннями ст. 266 КУпАП.
Отже, дотримання працівниками патрульної поліції порядку проходження ОСОБА_1 огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не викликає сумніву.
       Посилання щодо адреси керування, яка на думку апелянта невірно зазначена у протоколі, хоча і має місце, проте не здатне спростувати зафіксовану належним чином відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення останнім вимог п. 2.5 ПДР.
       До пояснень свідка ОСОБА_2 , які були відібрані стороною захисту, апеляційний суд ставиться критично, оскільки факт керування ОСОБА_1 спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом.
Доводи,  що в протоколі  не зазначено від якого огляду відмовився ОСОБА_1 , не беруться до уваги, оскільки спростовуються відомостями у протоколі, який ОСОБА_1 підписав без зауважень. При цьому, власноручно зазначив про вживання пива, а зазначені у відповідному направленні ознаки свідчать про наявність у працівників патрульної поліції підозр щодо перебування водія ОСОБА_1 саме у стані алкогольного сп`яніння, що і було передумовою для пропозиція з боку працівників патрульної поліції проходження медичного огляду.

Апеляційним судом були перевірені і доводи апелянта щодо відсутності свідків на відеозаписі, які суд визнає як безпідставні. 

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку,  відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів.
Отже, як вбачається із відеозаписів, наявних в матеріалах справи, поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому присутність двох свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зайвим.
Твердження апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд зауважує, що переривання запису не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення і дій поліцейських при складанні протоколу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним, а тому посилання апелянта щодо порушення ст. 33 КУпАП безпідставні. 

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 1 листопада 2021 р., якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник