Справа № 159/3281/21 	Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О. 	
Провадження № 22-ц/802/1312/21  Категорія: 84    	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
20 грудня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Матвійчук Л. В., Шевчук Л. Я.,
секретаря Савчук Т. Ф.,
з участю: 
представника стягувача Ніколайчука Ю. В.,
представника боржника Коляди Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за клопотанням представника ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ (PFAFF INTERNATIONAL GMBH) Ніколайчука Юрія Володимировича про надання дозволу на примусове виконання рішення Земельного суду м. Штендаль Федеративна Республіка Німеччина від 22 жовтня 2020 року за апеляційною скаргою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2021 року уповноважений представник ПФАФФ ІНТЕРНАЦІОНАЛЬ ГМБХ (PRAFF INTERNATIONAL GMBH) Ніколайчук Юрій Володимирович звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Земельного суду м.Штендаль Федеративна Республіка Німеччина від 22 жовтня 2020 року у справі №31 О 18/20 за позовом ПФАФФ ІНТЕРНАЦІОНАЛЬ ГМБХ (PRAFF INTERNATIONAL GMBH) до ТОВ «Негабарит – Сервіс» про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням вантажу при перевезені в розмірі 23917 Євро, 5% річних за ставкою та судових витрат. Вказує, що добровільно боржник рішення не виконав, тому в порядку ст. 462 ЦПК України просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Земельного суду м. Штендаль Федеративна Республіка Німеччина від 22 жовтня 2020 року.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2021 року клопотання ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ (PFAFF INTERNATIONAL GMBH) Ніколайчука Юрія Володимировича про надання дозволу на примусове виконання на рішення Земельного суду м. Штендаль Федеративна Республіка Німеччина від 22 жовтня 2020 року задоволено.
Надано дозвіл на примусове виконання в Україні рішення Земельного суду м. Штендаль, Федеративна Республіка Німеччина, від 22 жовтня 2020 року у справі №31 О 18/20 за позовом PFAFF INTERNATIONAL GMBH (місцезнаходження: Німеччина, м. Баєнфурт, Шуссентальштрасе, 15) до ТОВ «Негабарит-Сервіс» (місцезнаходження: Україна, Волинська область, Ковельський район, смт. Люблинець, вул. Заводська, 7А) про стягнення з ТОВ «Негабарит-Сервіс» на користь PFAFF INTERNATIONAL GMBH 23917,00 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімнадцять) євро збитків та процентів нарахованих по ставці 5% річних за період з 09 грудня 2018 року.
Стягнуто з ТОВ «Негабарит-Сервіс» на користь ПФАФФ Інтернаціональ ГМБХ судові витрати в розмірі 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) гривень.
Не погоджуючись з ухвалою суду, боржник ТзОВ «Негабарит-Сервіс» подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ТзОВ «Негабарит-Сервіс» не приймало участі у судовому розгляді даної справи, копія позовної заяви разом із додатками ні від ПФАФФ ІНТЕРНАЦІОНАЛЬ ГМБХ (PRAFF INTERNATIONAL GMBH), ні від іноземного суду чи будь якого іншого органу (установи) на адресу ТзОВ «Негабарит-Сервіс» не надходили, тому були позбавленні права приймати участь у розгляді даної справи, крім того судом не розглянуто клопотання та залишено поза увагою клопотання щодо необхідності з`ясування норми іноземного законодавства та практики його застосування на території Федеративної Республіки Німеччина. Клопотання не стягувача не містить підтвердження Міністерства юстиції про виконання доручення німецького суду у зв`язку із чим має місце неналежне повідомлення боржника про розгляд справи. Вважає, що мало місце порушення зі сторони боржника то стягував повинен був звернутись із відповідним позовом до господарського суду Волинської області. Ухвала Ковельського міськрайонного суду Волинської області про надання дозволу на примусове виконання рішення Земельного суду м. Штендаль Федеративна Республіка Німеччина від 22 жовтня 2020 року є незаконною та суперечить ч. 8 ст. 467 ЦПК України, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального та неправильно застосовано норми матеріального права, просить ухвалу скасувати, в задоволення клопотання відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу ПФАФФ ІНТЕРНАЦІОНАЛЬ ГМБХ (PRAFF INTERNATIONAL GMBH) просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши пояснення представника стягувача та представника боржника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Земельного суду м. Штендаль Федеративної Республіки Німеччини від 22 жовтня 2020 року (його перекладу) встановлено, що воно набрало законної сили 11.12.2020 року і є заочним. Отримано позивачем 02.11.2020 року та відповідачем 12.11.2020 року. У відповідності за даним рішенням з ТОВ «Негабарит –Сервіс» на користь позивача стягнуто 23917 євро, а також проценти за ставкою 5% річних за період з 09 грудня 2018 року.
Копія рішення суду, його переклад з німецької мови на українську здійснено перекладачем, що підтверджено нотаріально. Про те, що це офіційний документ, ухвалений зазначеним судом, свідчить апостиль від 16.03.2021 року.
Про розгляд справи у Земельному суді м. Штендаль Федеративної Республіки Німеччини боржнику було відомо, про що свідчать відповідні документи приєднанні до клопотання.
Таким чином, відповідно до рішення Земельного суду м. Штендаль Федеративної Республіки Німеччини від 22 жовтня 2020 року ТОВ «Негабарит –Сервіс» зобов`язано сплатити ПФАФФ ІНТЕРНАЦІОНАЛЬ ГМБХ (PRAFF INTERNATIONAL GMBH) вказану вище суму збитків та їх проценти.
Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.
Згідно з ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.
Судом встановлено і не заперечується сторонами, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина відсутній міжнародний договір, який передбачає порядок визнання та виконання іноземних рішень.
Відповідно дост.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.
Водночас, тягар доведення наявності чи відсутності принципу взаємності покладено на боржника.
Таким чином, національним законодавством України визначено, що визнання та виконання рішень іноземних судів здійснюється за принципом взаємності. При цьому, у судовому засіданні не було доведено протилежного.
Частинами другою та третьою статті 466 ЦПК України передбачено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:
1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;
2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);
3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;
4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);
5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);
6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.
Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України (стаття 468 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина перша статті 81 ЦПК України).
Отже, встановивши, що стягувачем надані всі документи, які необхідні для надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, боржник був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому рішення суду підлягає виконанню на території України в силу принципу взаємності, оскільки підстав відмовити в задоволенні клопотання передбачені ч.2 ст.468 ЦПК України відсутні.
Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, не дають підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. У рішенні суду їм дано вірну правову оцінку.
Разом з тим, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не врахував вимог норми ЦПК України щодо стягнення боргу в іноземній валюті.
Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.
У зв`язку з порушенням зазначеної норми закону рішення суду в резолютивній частині підлягає зміні з зазначенням суми боргу в національній валюті.
На день винесення судового рішення апеляційним судом відповідно до курсу Національного банку України станом на 20.12.2021 офіційний курс гривні щодо євро становить 30. 5 грн.
Частиною 4 ст. 376 ЦПК України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповнені або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.367, 374,376,381-383,384 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» задовольнити частково.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2021 року в даній справі змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали в такій редакції: 
Надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення Земельного суду м. Штендаль, Федеративна Республіка Німеччина, від 22 жовтня 2020 року у справі №31 О 18/20 за позовом PFAFF INTERNATIONAL GMBH (місцезнаходження: Німеччина, м. Баєнфурт, Шуссентальштрасе, 15) до ТОВ «Негабарит-Сервіс» (місцезнаходження: Україна, Волинська область, Ковельський район, смт. Люблинець, вул. Заводська, 7А) про стягнення з ТОВ «Негабарит-Сервіс» на користь PFAFF INTERNATIONAL GMBH 23917,00 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімнадцять) євро збитків та процентів нарахованих по ставці 5% річних за період з 09 грудня 2018 року, що еквівалентно 729468 (сімсот двадцять дев`ять чотириста шістдесят вісім) гривень 50 копійок.
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2021 року.

Головуючий 

Судді :