ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/18681/21	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 33/817/163/22 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Строценя Т.О.,  
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Строценя Т.О., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2022 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 09 жовтня 2021 року о 16 год. 15 хв. на автомобільній дорозі М-30 Стрий-Знам`янка 162 км., керував транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 # ARCD- 0524 (повірка дійсна до 26.05.2022 року), на табло якого висвітлило показник 1,49 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Строцень Т.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст. 7 КУпАП.
Стверджує, що з результатом тесту на алкогольне сп`яніння проведеному на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не погодився та бажав пройти тест у найближчому закладі охорони здоров`я, що працівники патрульної поліції грубо ігнорували. 
Вказує, що ОСОБА_1 не було ознайомлено із його правами в частині ознайомлення із свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та сертифікату повірки.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 не складалось і не видавалось працівниками поліції направлення в заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

       Заслухавши апелянта адвоката Строцея Т.О., який підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 ; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Апеляційний суд констатує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції проведено у відповідності до розділу IV КУпАП, яким регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення.
       Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 201380 який розглядався судом першої інстанції, 09 жовтня 2021 року о 16 год. 15 хв. на автомобільній дорозі М-30 Стрий-Знам`янка 162 км., керував транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 # ARCD- 0524 (повірка дійсна до 26.05.2022 року), на табло якого висвітлило показник 1,49 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженими на те особами, визначеними ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі, а також підписаний ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції, який також був предметом дослідження місцевого суду, підтверджується, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 , в якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився.
Також, матеріалами відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 було роз`яснено можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Відсутність в матеріалах справи сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, про що захисник Строцень Т.О. вказує в апеляційній скарзі, не може бути свідчити про невідповідність дій працівник поліції вимогам нормативних актів, на підставі яких проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Згідно п.5 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВСУ, МОЗУ від 09 листопада 2015 року №1452/73 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Як слідує з матеріалів справи, такої вимоги під час проведення огляду на стан сп`яніння, за допомогою технічного приладу газоаналізатор Драгер Алкотест 6810 ARCD-0524 ОСОБА_1 не заявляв.
       Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Строценя Т.О. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя