ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/6965/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів   на рішення   Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 ( суддя першої інстанції Кучма К.С.)  в адміністративній справі №160/6965/21   за позовом   Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів   до   Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"   про   стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю,-
ВСТАНОВИВ:
Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось  до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ»   на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік у розмірі 113515560,45 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконав норматив щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, встановлений   статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", не забезпечив працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 531 осіб та не сплатив у добровільному порядку адміністративно-господарські санкції за не працевлаштування осіб з інвалідністю суму в розмірі 113515560,45 грн. Несплата відповідачем адміністративно-господарських санкцій до Фонду соціального захисту інвалідів завдає значної шкоди державним інтересам, не дозволяє в повній мірі створити особам з інвалідністю необхідні умови, які дають можливість вести повноцінний спосіб життя у зв`язку з чим, позивач просить стягнути зазначену суму боргу з відповідача у судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити   постанову   про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга фактично обгрунтована доводами адміністративного позову.
Справа судом розглянута   без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1   ст. 311 КАС України   у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що   відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2020 рік (форма № 10-ПІ (річна), наданого ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ`до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача у 2020 році склала 20443 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 287 особи, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог   статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні»   склала 531 осіб, фонд оплати праці штатних працівників склав 4 370 242 200 грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника склала 213 776,95 грн.
На підставі наданого відповідачем звіту за 2020 рік, позивачем здійснено розрахунок, відповідно до якого сума адміністративно-господарських санкцій, що підлягала сплаті відповідачем за 531 незайняте робоче місце призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю становить 113515560,45 грн.
Вважаючи, що відповідачем не виконано норматив працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» адміністративно-господарських санкцій у сумі 113515560,45 грн.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає   Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 р. №   875-XII   (далі   Закон № 875-ХІІ), який гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.
Статтею 7 Закону № 875-ХІІ   визначено, що законодавство про соціальну захищеність осіб з інвалідністю в Україні складається з цього   Закону   та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.
Згідно зі   статтею 17   цього Закону   метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та   урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою ті іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.
Відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю.
За змістом   статті 18 Закону № 875-ХІІ   забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.
Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Особам з інвалідністю, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні з умовою про виконання роботи вдома.
Особи з інвалідністю можуть залучатися до оплачуваних громадських робіт за їх згодою.
Статтею 19 Закону № 875-ХІІ   встановлено, що   для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог   статті 18   цього Закону.
У межах зазначених нормативів здійснюється також працевлаштування осіб з інвалідністю унаслідок психічного розладу відповідно до   Закону України   "Про психіатричну допомогу".
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, може бути зараховано забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських організацій осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.
Порядок   реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у   порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього   Закону.
Відповідальність за зазначене порушення передбачена   статтею 20 Закону № 875-ХІІ, відповідно до частини першої   якої підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим   статтею 19   цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
За змістом частини четвертої   статті 20 Закону № 875-ХІІ   адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого   частиною першою   статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені   статтею 250   Господарського кодексу України.
Згідно з пунктом 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. № 70, роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю, затвердженим Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом.
Судом встановлено, що відповідачем сума адміністративно-господарських санкцій самостійно на обчислювалась та не сплачувалась.
На виконання вищенаведених вимог на підприємстві відповідача були видані накази №329 від 30.12.2019 р. та №43-1 від 02.04.2020 р. “Для виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на підставі Закону України “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні”.
Відповідачем у 2020 році систематично, щомісяця подавалися до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості     звіти за формою 3-ПН щодо наявності вакантних місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Крім того, з метою самостійного пошуку осіб з інвалідністю для працевлаштуванні на ПАТ “ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ”, на створених відповідно до наказів від 31.12.2019 року №329 та від 02.04.2020 року №43-1 робочих місцях підприємство направляло відповідні листи до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості та Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.
Судом також встановлено, що такими підприємствами як ШУ Павлоградське, ШУ Героїв космосу, Павлоградське енергопідприємство було подано додаткові звіти за формою 3-ПН після працевлаштування осіб з інвалідністю. Всього відповідачем було подано 148 звітів за формою 3-ПН, які наявні в матеріалах справи.
З листа Павлоградського міськрайонного центру зайнятості від 18.05.2020 р. вбачаєьтся , що відповідач надавав звіти за формою 3-ПН та приймав участь у ярмарках вакансій.
Відповідачем були надані до матеріалів справи завірені копії наступних документів, а саме: копія наказу № 329 від 30.12.2019 р. про створення вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю; копія наказу № 43-1 від 02.04.2020 р. про створення вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю; копія листа № 794 від 18.05.2021 р. Павлоградського міськрайонного центру зайнятості про направлення звітів 3-ПН, працевлаштування осіб з інвалідністю; копія листів № 1-9/257 від 03.02.2020 р. про направлення осіб з інвалідністю (2 шт.); копія листа № 1-9/848 від 06.05.2020 р. про направлення осіб з інвалідністю з доказами направлення; копія листа № 1-9/849 від 06.05.2020 р. про направлення осіб з інвалідністю з доказами направлення; копія листа №1-9/1666 від 07.08.2020 р. про направлення осіб з інвалідністю (2 шт.); копія листа №1-9/2446 від 12.11.2020 р. про направлення осіб з інвалідністю; копія листа № 1-9/2447 від 12.11.2020 р. про направлення осіб з інвалідністю; копія звітів за формою 3-ПН по ШУ Першотравенське з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія витягу з наказу № 1814к від 03.07.2021 р. про прийняття на роботу; копія витягу з наказу № 2518-к від 31.08.2020 р. про прийняття на роботу; копія звітів за формою 3-ПН по ШУ Павлоградське з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія звітів за формою 3-ПН по ШУ Дніпровське з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія звітів за формою 3-ПН по ШУ Тернівське з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія наказу № 123/4к від 24.07.2020 р. про прийняття на роботу; копія наказу № 93/2к від 10.06.2020 р. про прийняття на роботу; копія звітів за формою 3-ПН по ШУ Героїв космосу з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія наказу № 331к від 27.05.2020 р. про прийняття на роботу; копія звітів за формою 3-ПН по Павлоградське енергопідприємство з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія звітів за формою 2-ПН по ЦЗФ Павлоградська з січня по грудень 2020 р. (12 шт.; копія звітів за формою 3-ПН по Павлоградській автобазі з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія звітів за формою 3-ПН по Управлінню по матеріально-технічному постачанню з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія звітів за формою 3-ПН по Управлінню технічного контролю якості вугілля та станд. з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія звітів за формою 3-ПН по Павлоградвантажтранс з січня по грудень 2020 р. (12 шт.); копія звітів за формою 3-ПН по Павлоградське управління по монтажу, демонтажу і ремонту гірничошахтного обладнання з квітня по грудень 2020 р. (9 шт.); копія звітів за формою 3-ПН по Соцвугілля за червень та липень 2020 р. (2 шт.); реєстр вакансій для працевлаштування осіб з інвалідністю ПРАТ “ДТЕК ПАВЛОГРАДВУП” за 2020 рік.
Таким чином, відповідачем приймалися заходи щодо працевлаштування інвалідів на вакантну посаду.
Відповідно, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки відповідачем виконано обов`язок щодо звітування своєчасно та в повному обсязі, то вважається, що такою особою   вжито один із залежних від нього, передбачений законодавством, захід для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто дію для недопущення господарського правопорушення. 
Враховуючи, що відповідачем здійснено всі залежні від нього заходи для забезпечення необхідної кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, то відсутні підстави для нарахування відповідачу адміністративно-господарських санкцій у розмірі 113    515    560,45 грн.
Частиною другою   статті 20 Закону № 875-ХІІ   передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
У спростування доводів апелянта суд зазначає, що в силу приписів   Закону № 875-ХІІ   на роботодавця покладається обов`язок зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю, проте такий обов`язок не супроводжується обов`язком займатись пошуком таких осіб   для працевлаштування   на створені робочі місця.
Такий обов`язок   статтею 18 зазначеного Закону   покладено на органи виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органи місцевого самоврядування, громадські організації інвалідів.
Нарахування адміністративно-господарських санкцій за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення. Такі санкції не можуть застосовуватися у разі відсутності необхідної кількості працевлаштованих інвалідів, якщо при цьому суб`єкт господарювання вжив усіх передбачених   Законом № 875-ХІІ   заходів для працевлаштування останніх, тобто коли у його діях відсутній склад правопорушення.
З огляду на вищезазначене, суд погоджує   висновок суду першої інстанції, що відповідачем виконаний обов`язок, передбачений нормами чинного законодавства, зі створення одного робочого місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно,   в   діях відповідача відсутній   склад правопорушення, що обумовлює відсутність підстав для стягнення адміністративно-господарських санкцій.
З урахуванням викладеного суд   дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.
Керуючись ст. ст.    308,   311,   315,   316,   321,   322,   325,329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів    залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 в адміністративній справі №160/6965/21   залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повне судове рішення складено 17  грудня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва