ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № П/811/4443/14	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Замкової А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 (суддя Жук Р.В.) за позовом  Приватного  акціонерного товариства «Креатив» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про  скасування податкового повідомлення-рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

Приватне  акціонерне товариство «Креатив» звернулося з позовом до суду до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просило  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0001672202 від 10 жовтня 2014 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідач  за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки позивача дійшов хибного висновку про безтоварність господарських операцій позивача з його контрагентами, а тому спірне рішення яке винесено на підставі таких висновків є протиправним та підлягає скасуванню. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 10 жовтня 2014 року №0001672202, яким ПрАТ «Креатив» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 20361503,00 грн. (за основним платежем – 13 574 335,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями – 6 787 168,00 грн.). Присуджено Приватному акціонерному товариству «Креатив» судовий збір у розмірі 487,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в спірних правовідносинах позивач мав господарські операції з ПП «Регіон Монтаж», з ТОВ «Елемер-Україна», з ТОВ «Агро-Оптторг», з ТОВ «Світ Олія», з ТОВ «Прометей Зерноторгова Компанія», з ТОВ «Агро Регіон» та з ТОВ «Антуріум Опт Торг». Разом з тим, контролюючий орган отримав податкову інформації від інших відділів фіскальних органів, з яких слідує, що деякі з контрагентів позивача не знаходяться за податковою адресою, також контрагенти не мають достатніх трудових ресурсів та виробничої потужності для здійснення господарських операцій, зокрема, складів з яких позивачу поставлявся товар та транспортних засобів для здійснення поставки. Також не можливо встановити ланцюг реалізованого вказаними підприємствами товару на адресу позивача. Крім того, до перевірки не надано всіх документів для підтвердження реальності господарських операцій позивача з вказаними підприємствами. При цьому, наявні розбіжності між даними про вагу товару в ТТН та видаткових накладних та в ТТН відсутні конкретні адреса навантаження та пунктів розвантаження. З огляду на наведене, господарські операції між позивачем та його контрагентами фактично не здійснювалися, а лише складалися документи щодо таких взаємовідносин. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
З матеріалів справи слідує, що Приватне акціонерне товариство «Креатив» зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради Кіровоградської області 06 жовтня 2000 року  та перебуває на обліку у податковому органі як платник податку на додану вартість.
Видами діяльності ПрАТ «Креатив» за КВЕД було, зокрема, виробництво олії та тваринних жирів (10.41); вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11), виробництво маргарину і подібних харчових жирів (10.42), неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (46.39).
Відповідно до договору оренди №2480 від 01.09.2011 року ПрАТ «Креатив» орендувало у ПП «Еллада» майно для промислового використання згідно переліку, що зазначений у додатку №1 до договору, що також підтверджується актом прийому – передача майна (т.9, а.с.156-178).
Згідно договору оренди майна №2427 від 01.07.2011 року  ПрАТ «Креатив» орендувало у ПАТ «Завод модифікованих жирів» цілісний майновий комплекс згідно додатку №1 до договору, що також підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т.9, а.с.185-197).
У користуванні ПрАТ «Креатив» за договором оренди від 01.08.2013 року №3104 перебував комплекс будівель, складське приміщення, що знаходиться за адресою: просп. Інженерів, буд.10а, м.Кіровоград та вул. Заводська, 1, смт. Балахівка, Петрівський р-н, Кіровоградська область (т.10, а.с.39-43).
Так, 01 липня 2013 року між ПрАТ «Креатив» (замовник) та ПП «Регіон Монтаж» (підрядник) укладено договір підряду №197, за змістом якого підрядник зобов`язувався виконати роботи по реконструкції комбікормового заводу с.Балахівка (монтаж автомобілерозвантажувача, монтаж системи отримання, сепарації, транспортування та відвантаження зерна (т.1, а.с.121-125).
На виконання зобов`язань за вказаним договором ПП «Регіон Монтаж» у лютому 2014 року виконало електромонтажні роботи, що посвідчується податковою накладною від 13 лютого 2014 року №5 (т.1,а.с.127) на суму 120000,00 грн. (із них ПДВ – 20000,00 грн.).
Розрахунок за виконані роботи ПрАТ «Креатив» здійснило у безготівковій формі, про що свідчить копія платіжного доручення (т.1, а.с.126; т.10,а.с.36).
Облік придбаних послуг відображено у оборотно–сальдовій відомості по рахунку 639 за 2014 рік (т.10, а.с.38).
07 лютого 2012 року між ПрАТ «Креатив» (покупець) та ТОВ «Елемер-Україна» (постачальник) укладено договір поставки №07/02/12 (т.1, а.с.128-131).
На виконання договірних зобов`язань за вказаним договором ТОВ «Елемер-Україна» у травні 2014 року виконало поставку перетворювача термоелектричного ТПУ №0304/М1/А10С, що посвідчується податковою накладною від 06 березня 2014 року №18 (т.1, а.с.134), видатковою накладною (т.1, а.с.132; т.10 а.с.61) на суму 10716,00 грн. (із них ПДВ – 1786,00 грн.).
Розрахунок за товар ПрАТ «Креатив» здійснило у безготівковій формі, про що свідчать відповідні платіжні доручення (т.1, а.с.133; т.10, а.с.62).
В матеріалах справи також міститься копія паспорта на термоперетворювач ТПУ №0304/М1 (т.10, а.с.63-64)
Облік придбаного товару відображено у оборотно – сальдовій відомості по рахунку 637 за 2014 рік (т.10, а.с.65).
З метою виробництва олії нерафінованої, шроту соняшникового, пеллет паливних та іншої продукції, позивач, маючи для такого виду діяльності відповідні виробничі потужності, закуповує у постачальників сировину для її подальшої переробки. 
Так, 17 квітня 2014 року та 24 квітня 2014 року між ПрАТ «Креатив» (покупець) та ТОВ «Світ Олія» (постачальник), укладено договори поставки олії соняшникової нерафінованої (т.1, а.с.142-143).
На виконання договірних зобов`язань ТОВ «Світ Олія» у квітні 2014 року виконало обумовлену поставку товару, що підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними від 18 квітня 2014 року №131, 133, від 19 квітня 2014 року №134,135, від 20 квітня 2014 року №136, від 21 квітня 2014 року №137, 138, 139, 140, від 22 квітня 2014 року №144, 145, від 23 квітня 2014 року №149, 150, від 25 квітня 2014 року №166, 172, 173, від 27 квітня 2014 року №184, від 28 квітня 2014 року №187, від 29 квітня 2014 року №180 (т.1, а.с.144-162), відповідними видатковими накладними  (т.1, а.с.166, 168, 170, 172, 174, 176, 178, 181, 183, 187, 189, 191, 193, 195, 197, 199, 201, 203) на загальну суму 5687700,00 грн. (із них ПДВ – 947950,00 грн.).
Розрахунок за виконані роботи ПрАТ «Креатив» здійснювало у безготівковій формі, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1, а.с.163-165; т.9, а.с.209-212).
Факт поставки товару до місцезнаходження виробничих потужностей ПрАТ «Креатив» підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних (т.1, а.с.167, 169, 171, 173, 176, 177, 179-180, 182, 184-186, 188, 190, 192, 194, 196, 198, 200, 202, 204) та довіреностями на отримання цінностей (т.10, а.с.50-52).
На придбану соняшникову олію ТОВ «Світ Олія» надало позивачу висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи щодо якості товару (т.10, а.с.46-49).
Облік придбаного товару відображено у оборотно – сальдовій відомості по рахунку 633 за квітень 2014 року (т.10, а.с.60).
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Агро Регіон» судом встановлено наступне.
01 січня 2014 року між ПрАТ «Креатив» (замовник) та ТОВ «Агро Регіон», (перевізник) укладено договір перевезення вантажів №ПС14-2 та додаткові угоди до нього (т.1, а.с.223-233). 
За змістом вказаного договору перевізник зобов`язується на замовлення замовника здійснити перевезення та доставку вантажів; замовник, в свою чергу, зобов`язаний провести оплату наданих послуг.
На виконання договірних зобов`язань ТОВ «Агро Регіон» у квітні 2014 року виконало обумовлені договором послуги, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями податкових накладних від 10 квітня 2014 року №4, від 29 квітня 2014 року №112, 30 квітня 2014 року №32 (т.1, а.с.234-236), копіями актів здачі-прийняття виконаних робіт (т.1, а.с.237, 239) на загальну суму 619 212,73 грн. (із них ПДВ – 107324,56 грн.).
Розрахунок за виконані роботи ПрАТ «Креатив» здійснювало у безготівковій формі, про що свідчать копії платіжних доручень (т.1, а.с.241-242; т.9, а.с.203-208).
Судом також встановлено, що ТОВ «Агро Регіон» залучалось до перевезення придбаної сировини від продавця до місцезнаходження власних виробничих потужностей, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних (т.1, а.с.243-250; т.3, а.с.1-52).
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Антуріум Опт Торг» судом встановлено наступне.
06 травня 2014 року між ПрАТ «Креатив» (покупець) та ТОВ «Антуріум Опт Торг», (постачальник) укладено договір поставки №МТ14-0191 олії соняшникової нерафінованої (т.3, а.с.92).
На виконання договірних зобов`язань ТОВ «Антуріум Опт Торг» у травні 2014 року виконало поставку товару, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями податкових накладних від 06 травня 2014 року №1, 2, від 07 травня 2014 року №3 (т.3, а.с.161-163) та видаткових накладних (т.3, а.с.93, 99, 101, 103, 105, 107, 109, 111, 113, 115, 117, 119, 121, 123, 125, 127, 129, 131, 135, 137, 138, 141, 143, 145, 147, 149, 151, 153, 155, 157, 159) на загальну суму 10200000,00 грн. (із них ПДВ – 1 700 000,00 грн.).
Розрахунок за виконані роботи ПрАТ «Креатив» здійснювало у безготівковій формі, про що свідчать копії платіжних доручень (т.3, а.с.164-166; т.9, а.с.201-202, 212-250; т.10, а.с.1-32).
Факт поставки товару посвідчується копіями товарно-транспортних накладних (т.3, а.с.94-98, 100, 102, 104, 106, 108, 110, 112, 114, 116, 118, 120, 122, 124, 126, 128, 130, 134, 136, 138, 140, 142, 144, 146, 148, 150, 152, 154, 156, 158, 160).
16 квітня 2014 року, 25 квітня 2014 між ПрАТ «Креатив» (покупець) та ТОВ «Прометей»-Зерноторгова Компанія (продавець) укладено договори поставки №С13-02495, №С13-02604 насіння соняшнику урожаю 2013 року (т.3, а.с.190-196).
На виконання договірних зобов`язань ТОВ «Прометей» - Зерноторгова Компанія у квітні - травні 2014 року виконало поставку товару, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями податкових накладних від 12 травня 2014 року №103, від 28 квітня 2014 року №96, від 08 травня 2014 року №104 (т.3, а.с.225-227) та видаткових накладних (т.3, а.с.197-224) на загальну суму 9 604 921,69 грн. (із них ПДВ – 1600820,28 грн.).
Розрахунок за виконані роботи ПрАТ «Креатив» здійснювало у безготівковій формі, про що свідчать копії платіжних доручень (т.3, а.с.228-229; т.9,а.с. 198, 199).
Факт поставки позивачеві товару посвідчується також копіями товарно-транспортних накладних (т.3, а.с.230-250, т.2, а.с.1-250; т.4, а.с.1-73).
Реальність господарських операцій здійснених між позивачем та ТОВ «Прометей»-Зерноторгова Компанія також, підтверджується доданими бухгалтерськими документами, що надійшли від ТОВ «Прометей» - Зерноторгова Компанія до суду на відповідний запит суду (т.10, а.с.89-120).
17 квітня 2004 року, 18 квітня 2014 року, 24 квітня 2014 року, 26 квітня 2014 року, 06 травня 2014 року, 09 травня 2014 року, 08 травня 2014 року, 13 травня 2014 року, 14 травня 2014 року, 16 травня 2014 року, 19 травня 2014 року, 22 травня 2014 року, 28 травня 2014 року, 20 березня 2014 року, 21 березня 2014 року, 31 березня 2014 року, 02 квітня 2014 року, 03 квітня 2014 року, 04 квітня 2014 року, 07 квітня 2014 року, 10 квітня 2014 року, 11 квітня 2014 року, 14 квітня 2014 року, 15 квітня 2014 року між ПрАТ «Креатив» (покупець) та ТОВ «Агро-Оптторг», (продавець) укладено договори поставки №С13-2431, С13-2397, С13-2374, С13-2345,С13-2303, С13-2291, С13-2250, С13-2246, С13-2221, С13-2221, С13-2206, С13-2194, С13-2189, С13-2126, С13-2077, С13-2064,С13-02966, С13-02942, С13-02870, С13-02852, С13-02835, С13-2820, С13-2782, С13-02735, С13-02732, С13-02729, С13-02678, С13-02619, С13-02575, С13-02565, С13-2476 насіння соняшнику урожаю 2013 року (т.4, а.с.102-185).
На виконання договірних зобов`язань ТОВ «Агро-Оптторг» у квітні - травні 2014 року виконало поставку товару, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями податкових накладних  від 17 квітня 2014 року №24, від 15 квітня 2014 року №19, від 16 квітня 2014 року №20, 21, від 17 квітня 2014 року №22, 23, 25, від 18 квітня 2014 року №26, 27, 37, від 19 квітня 2014 року №28, 51, 30, від 20 квітня 2014 року №29, 31, 32, 36, від 14 квітня 2014 року №39, 17, від 11 квітня 2014 року №18, 14, від 12 квітня 2014 року №15, від 13 квітня 2014 року №16, від 10 квітня 2014 року №12, від 09 квітня 2014 року №13, 11, від 07 квітня 2014 року №9, 8, від 08 квітня 2014 року №10, від 05 квітня 2014 року №6, від 06 квітня 2014 року №7, від 04 квітня 2014 року №5, від 02 квітня 2014 року №2, 3, від 03 квітня 2014 року №4, від 01 квітня 2014 року 31, від 28 травня 2014 року №66, 67, від 29 травня 2014 року №69, від 30 травня 2014 року №72, від 31 травня 2014 року №73, від 29 травня 2014 року №70, 71, від 19 травня 2014 року №44, 45, від 20 травня 2014 року №46, від 20 травня 2014 року 347, від 21 травня 2014 року №50, 51, 52, від 22 травня 2014 року №53, 54, від 23 травня 2014 року №55, 56, 63, від 24 травня 2014 року 57, 56, від 25 травня 2014 року №59, 60, від 26 травня 2014 року №61, 62, 64, від 27 травня 2014 року №65, 74, від 28 травня 2014 року №68, від 16 травня 2014 року №37, від 17 травня 2014 року 38, 39, від 18 травня 2014 року №41, 42,від 14 травня 2014 року №31, від 15 травня 2014 року 32, 33, від 16 травня 2014 року №35, 36, від 17 травня 2014 року №40, 43, від 20 травня 2014 року №48, 49, від 13 травня 2014 року №29, 27, від 14 травня 2014 року №29, 30, від 09 травня 2014 року №17, 18, від 10 травня 2014 року №19,20, від 11 травня 2014 року №21, 22, від 12 травня 2014 року №23, 24, від 08 травня 2014 року №15, 16, від 13 травня 2014 року №25, від 14 травня 2014 року №28,15 травня 2014 року №34, від 06 травня 2014 року №8, 9, 10, від 07 травня 2014 року №11, 12, 13, 14, від 01 травня 2014 року №1, 2, від 02 травня 2014 року №3, 4, від 04 травня 2014 року №5, 6, від 05 травня 2014 року №7, від 26 квітня 2014 року №47, від 27 квітня 2014 року №48,49, від 28 квітня 2014 року №50, від 29 квітня 2014 року №52,53 від 30 квітня 2014 року №54, 55, від 22 квітня 2014 року №38, 35, від 21 квітня 2014 року №33, від 23 квітня 2014 року №40, 41, від 24 квітня 2014 року №42, 43, від 25 квітня 2014 року №44, 45, від 26 квітня 2014 року №46 (т.5, а.с.134-250; т.6, 1-12) та видаткових накладних (т.4, а.с.186-250) на загальну суму 79281153,65 грн. (із них ПДВ – 15856307,13 грн.).
Розрахунок за виконані роботи ПрАТ «Креатив2 здійснювало у безготівковій формі, про що свідчать копії платіжних доручень (т.5, а.с.65-133).
Факт поставки товару до місцезнаходження виробничих потужностей позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних (т.6, а.с.13-250, т.7, а.с.1-250, т.8, а.с.1-250, т.9, а.с.1-95).
В подальшому, придбані товари, позивач оприбуткував на складах та використав у власній господарській діяльності, що посвідчується наявними у матеріалах справи витягами з рахунку "товари на складах" та відповідних оборотно-сальдових відомостях (т.10, а.с.57-60, 65).
За результатом проведення операцій, суми податку на додану вартість включено до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду, що підтверджується копіями податкових декларацій з податку на додану вартість (т.9, а.с.96-142; т.10, а.с.221-232).
У період з 11 по 17 вересня 2014 року посадовими особами Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «Креатив» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами ПП «Регіон Монтаж» за лютий 2014 року, ТОВ «Елемер-Україна» за березень 2014 року, ТОВ «Агро-Оптторг» за період з 01 квітня по 31 травня 2014 року, ТОВ «Світ Олія» за квітень 2014 року, ТОВ «Агро Регіон» за квітень 2014 року, ТОВ «Прометей» - Зерноторгова Компанія за травень 2014 року, ТОВ «Антуріум Опт Торг» за травень 2014 року.
За результатами перевірки податковим органом було складено акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 24 вересня 2014 року №189/11-23-22-02/31146251, згідно якого контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем: пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України № 2755-ІV від 02.12.2010 року в частині заниження сум податку на додану вартість на загальну суму 13574335,00 грн, у тому числі за лютий, березень, квітень, травень, червень 2014 року (т.1, а.с.11-94). 
В висновках вказаного акту перевірки контролюючим органом зазначено, що відповідно до отриманої податкової інформації від інших відділів фіскальних органів, що контрагенти позивача не знаходяться за податковою адресою, не мають достатніх трудових ресурсів та виробничої потужності для здійснення господарських операцій, зокрема, складів з яких позивачу поставлявся товар та транспортних засобів для здійснення поставки. Відсутній ланцюг реалізованого вказаними підприємствами товару на адресу позивача. Крім того, до перевірки не надано всіх документів для підтвердження реальності господарських операцій позивача з вказаними підприємствами. Також є розбіжності у поданих документі та не надано всіх документів для підтвердження реальності господарських операцій позивача з його контрагентами, що свідчить про безтоварність таких операцій. 
На підставі висновків акту перевірки податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 10 жовтня 2014 року  №0001672202, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 20361503,00 грн., у тому числі за основним платежем – 13 574335,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 6787168,00 грн. (т.1, а.с.94).
Надаючи оцінку взаємовідносинам позивача з вказаними контрагентами, слід зазначити наступне. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: 
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. 
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6. ст. 198 цього Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до ст. 201  Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. 
Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. 
Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Виходячи зі змісту наведених вище норм, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах  господарської діяльності підприємства.
Отже наявність податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, не є єдиною умовою формування податкового кредиту. При цьому будь-які документи, складені на підтвердження факту здійснення окремої господарської операції, набувають статусу документа за своїм суттєвим навантаженням лише у разі фактичності здійснення господарської операції, з приводу якої складається відповідний документ, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою.
При цьому згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Згідно з п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. 
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. 
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Так, стосовно доводів відповідача що у контрагентів відсутні необхідні для здійснення господарської діяльності трудові та виробничі ресурси, та посилання на неможливість встановити ланцюг поставлених на адресу ПрАТ «Креатив» товару, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
По-перше, навіть, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені  законом  умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.
По-друге, жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків одержувачів товарів вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
Відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16.
Також, норми  ПК України  не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Лише у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які не підтверджують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.
При цьому слід зауважити, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товар (послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Такий висновок узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №К/9901/1349/17.
Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Наведена правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 31.07.2018р. у справі №817/1339/17 (адміністративне провадження №К/9901/49539/18).
У свою чергу,  статтею 61 Конституції України  встановлено індивідуальний характер відповідальності, що виявляється і у персональній відповідальності кожного платника податку за ведення податкового обліку.
Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в пункті 7.1 рішення у справі «Булвес АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».
Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив в рішенні у справі «Бізнес СепортСентре проти Болгарії», у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес СепортСентре) це не мало б.
Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Згідно зі ст.ст.46-49 Податкового кодексу України  ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення ведення податкового обліку.
Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними правочинів позивача з ПП «Регіон Монтаж», з ТОВ «Елемер-Україна», з ТОВ «Агро-Оптторг», з ТОВ «Світ Олія», з ТОВ «Прометей Зерноторговая Компанія», з ТОВ «Агро Регіон» та з ТОВ «Антуріум Опт Торг».  Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв`язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2  ст.228 Цивільного кодексу України.
Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог  ст.228 Цивільного кодексу України  є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за  статтею 228 Цивільного кодексу України  має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.
Зміст укладених позивачем з ПП «Регіон Монтаж», з ТОВ «Елемер-Україна», з ТОВ «Агро-Оптторг», з ТОВ «Світ Олія», з ТОВ «Прометей Зерноторговая Компанія», з ТОВ «Агро Регіон» та з ТОВ «Антуріум Опт Торг» договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об`єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо. В межах спірних правовідносин позивач не складав податкових накладних, а отримував такі податкові накладні від контрагентів та згідно них і формував податковий кредит за відповідні періоди.
При цьому, як на час укладення угод між позивачем та його контрагентом, так і на час їх виконання, а також на час розгляду справи, вказані суб`єкти господарювання знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також є платниками податку на додану вартість.
Стосовно доводів скаржника, що до перевірки надані неправильно оформлені ТТН  (відсутні конкретні адреса навантаження та пунктів розвантаження)  та наявні розбіжності між даними про вагу товару в ТТН та видаткових накладних, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Так, відсутність або певна невідповідність лише товарно-транспортних накладних не позбавляє господарські операції їх реального змісту, з урахуванням інших первинних документів , що у своїй сукупності підтверджують отримання товару (послуг) і як наслідок наявність у платника права на формування податкового кредиту.
Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р., визначено такий документ як товарно-транспортна накладна та подорожній лист. Між тим, вказані Правила не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
Товарно-транспортна накладна є єдиним для всіх учасників транспортного процесу юридичним документом, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку. 
Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 й зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (далі – Правила №363), визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників. 
Відповідно до п.п. 11.3 глави 11 вказаних Правил, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.
За таких обставин, оскільки позивач не є ані вантажовідправником, ані перевізником в даному випадку, він не складає ТТН, тому позбавлене можливості впливати на їх заповнення третіми особами, а тому й не може нести відповідальність за деякі дефекти таких товарно-транспортних накладних, а також не несе відповідальності за не реєстрацію власниками транспортних засобів податкових накладних з надання послуг транспортування або оренди транспортних засобів контрагентам позивача.
Крім того колегія суддів зазначає, що наявність незначних недоліків первинних документів є обставинами, які самі по собі не впливають на реальність господарської операції, оскільки у разі підтвердження дійсного виконання операції недоліки правореалізуючих документів є порушенням порядку заповнення цих документів, допущених постачальником, а відтак такі недоліки не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником законного права на податковий кредит та на віднесення до складу витрат, що враховуються при визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, відповідного звітного періоду вартості отриманого товару (робіт, послуг). Тим більше, що податкові накладні, на підставі яких сформовано податковий кредит, та інші первинні документи за правочинами з означеними вище контрагентами складені з дотримання обов`язкових вимог до первинних документів, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з вказаними контрагентами.
Зокрема, в акті перевірки від 24 вересня 2014 року №189/11-23-22-02/31146251 відповідач як на підставу про реальність господарських операцій зазначив акти перевірки стосовно контрагентів позивача, якими встановлено не можливість здійснення останніми господарської діяльності.
Разом з тим, в судовому порядку скасовані висновки акту перевірки №269/22-10/34472693 від 22.07.14 року відносно ПП «Регіон-Монтаж», який покладено в основу висновків акту перевірки ПрАТ «Креатив» щодо відсутності в реальності спірних господарських операцій між ПрАТ «Креатив» та ПП «Регіон-Монтаж» у лютому 2014 року.
Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року у справі №808/5396/14 задоволено позовні вимоги ТОВ «Елемер-Україна2 щодо визнання протиправними дії податкового органу щодо проведення зустрічної звірки, оформленої актом №369/08-29-22-1308/37443068 від 29.07.14 року, який покладений в основу висновків акту перевірки «ПрАТ «Креатив» про нереальність спірних господарських операцій позивача з ТОВ «Елемер-Україна» у березні 2014 року.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.12.14 по справі №П/811/4193/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.02.15 року, задоволено позов ТОВ «Світ Олія» та визнано протиправними дії ДПІ щодо коригування показників податкового кредиту т податкових зобов`язань в АС «Податковий блок», на підставі акту перевірки від 19.08.14 року №235/2200/38066068 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Світ Олія» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Ювентус-Груп» за березень 2014 року. Вказаний акт покладений в основу акту перевірки позивача щодо нереальності спірних господарських операцій ПрАТ «Креатив» та ТОВ «Світ Олія» у квітні 2014 року.
За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення №0001672202 від 10 жовтня 2014 року та про наявність підстав для задоволення позову. 
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення. 
Рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров