ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/162/22 Справа № 210/5475/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Бондар Я.М.,
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретар судового засідання-Кислиця І. В.
сторони справи:
позивач -  ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 
відповідач- Комунальне підприємство «Швидкісний трамвай»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року, ухваленого суддею Сільченком В.Є у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 24 вересня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ: 
У вересні 2020 року позивач позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» про відшкодування моральної шкоди.
В обґрунтування позову зазначила, що 24.05.2019 р. близько 17 год. 45 хв. по вул.Криворіжсталі, поблизу буд.3, в м.Кривий Ріг відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій трамвай "Татра ТЗ Модернізований", номер вагону 044, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, від яких померла того ж дня в 2-ій міській лікарні м.Кривого Рогу.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру до судових розслідувань за №12019040230000939 від 04.05.2019 року по факту цієї дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія трамвая складу кримінального правопорушення, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 30.09.2019 року.
Внаслідок смерті ОСОБА_5 було заподіяно моральну шкоду її матері - ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
У ОСОБА_5 залишилося троє дітей, яким також заподіяно моральну шкоду у зв`язку зі смертю матері.
Так, визначаючи розмір моральної шкоди ОСОБА_1 , виходила з тих міркувань, що втратила доньку. Така втрата заподіяла моральну шкоду, призвела до душевних хвилювань, переживань, почуття суму та усвідомлення того, що доньку вже не повернути, У ОСОБА_1 більше не буде можливості поговорити з донькою, обійняти, провести разом з нею сімейні свята. Після смерті дочки життя ОСОБА_1 дуже змінилось, вона стала опікуном та піклувальником трьох дітей своєї доньки ОСОБА_5 .. Хоч ОСОБА_1 і є пенсіонером за віком, проте працює в ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" на посаді прибиральниці магазину "Шанс+" для того, щоб забезпечити дітей всім необхідним. Велика відповідальність лягла на її плечі, оскільки вона займається вихованням своїх онуків, стала для них єдиною опорою та підтримкою.
Неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як старший син, усвідомив, що має турбуватися про своїх менших братів - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Після втрати мами він вмить став дорослим та самостійним. Як вбачається з характеристики зі школи за №751 від 04.09.2020 року, він навчався у Криворізькій загальноосвітній школі Ї-Ш ст. №66. Після трагедії, що сталася з матір`ю, ОСОБА_2 став замкнутим, нервовим, при розмові часто плакав. Ця трагедія сталась перед випускними іспитами та негативно вплинула на їх здачу, тому що дитина була морально подавлена, схвильована, до того ж стурбована не приємними хлопотами щодо опікунства. До смерті мами ОСОБА_2 був дружнім у спілкуванні, брав активну участь у шкільних заходах. Окрім того, ОСОБА_6 проживав в неповній сім`ї, батько не цікавився його шкільним життям та успіхами.
Трагедія вплинула на психічний та емоційний стан малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який навчається в 9 класі Криворізької загальноосвітньої школи І-Ш ст. №66. Він став розгубленим, неврівноваженим, міг агресивно відреагувати на зауваження, хоч раніше такого не було. Оскільки трагедія сталася наприкінці навчального року, ОСОБА_7 закінчив школу з нижчими балами, ніж очікувалися. Родинні суперечки щодо опікунства теж негативно вплинули на емоційний стан ОСОБА_7 . Такі обставини підтверджуються характеристикою зі школи за №749 від 04.09.2020 року (копія додається, оригінал знаходиться у позивача). Смерть мами спричинила ОСОБА_7 душевні страждання, переживання, біль і розпач. ОСОБА_10 втратив найріднішу людину, яка заміняла йому й батька, з яким він не проживав. Тепер ОСОБА_7 опікується бабуся.
Як вбачається з шкільної характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 навчається у 3 класі. Вихованням ОСОБА_4 займалась мама ОСОБА_11 , яка відповідально ставилась до батьківських обов`язків. Систематично відвідувала школу, забезпечувала дітей усім необхідним для навчання і розвитку. Про трагедію, яка сталася з матір`ю ОСОБА_4 не повідомили аби не травмувати дитину, щоб він спокійно закінчив навчальний рік. Постійні запитання хлопця про матір змусили рідних розповісти правду. Це дуже вплинуло на його психолого-емоційний стан: він став часто плакати, відсторонюватися від інших, перестав іти на контакт з друзями. При виконанні завдань з читання та письма, коли траплятися речення і тексти про маму, ОСОБА_4 почав нервуватися і навіть плакати. Смерть матері однозначно негативно вплинула на психічний стан дитини. На даних час вихованням хлопчика опікується бабуся.
ОСОБА_4 у ранньому віці втратив маму, це назавжди залишиться слід у його формуванні як особистості, оскільки повноцінної сім`ї він так і не мав.
З огляду на наведені вище обставини, сторона позивача вважає, що справедливим та розумним буде відшкодування по 300 000 гривень моральної шкоди кожному.
Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» про відшкодування моральної шкоди задоволені частково.
Стягнуто з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай на користь ОСОБА_1 200 000 (двісті тисяч) моральної шкоди, заподіяної смертю дочки ОСОБА_5 .
Стягнуто з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» на користь ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 200 000 (двісті тисяч) моральної шкоди, заподіяної смертю матері ОСОБА_5 .
Стягнуто з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» на користь ОСОБА_7 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 200 000 (двісті тисяч) моральної шкоди, заподіяної смертю матері ОСОБА_5 .
Стягнуто з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» на користь ОСОБА_12 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 200 000 (двісті тисяч) моральної шкоди, заподіяної смертю матері ОСОБА_5 .
Стягнуто з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» на користь держави судовий збір в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.
Відповідач, КП «Швидкісний трамвай», будучи незгодним з визначеним судом розміром відшкодування моральної шкоди, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити судове рішення, зменшивши суму моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача.
При цьому скаржник зазначає, що судом не було враховано фінансові можливості підприємства, а також той факт, що на сьогоднішній день в місті Кривому Розі діє програма з безкоштовного проїзду в громадському транспорті. За таких умов підприємство не має фінансової можливості виплачувати будь-які грошові зобов`язання, оскільки основною частиною доходу підприємства є плата пасажирів за проїзд. Вказує, що на теперішній час КП «Швидкісний трамвай» є збитковим підприємством.
Відповідач вважає, що судом першої інстанції не були враховані фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням кримінального провадження по факт ДТП, а саме відсутність вини в діях водія та наявність порушень правил дорожнього руху з боку потерпілої, що саме і призвело до дорожньо-транспортної події, наслідком, якої стала смерть ОСОБА_5 .
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, представник позивача  ОСОБА_1  - адвокат Петрик О.В., просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що фінансове становище юридичної особи не має правового значення для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника відповідача ОСОБА_13 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги відповідача з викладених у скарзі підстав, просив змінити рішення суду та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди стягнутої з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_14 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача, з викладених у відзиві підстав, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду зміні, з наступних підстав.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 24.05.2019 р. близько 17 год. 45 хв. по вул.Криворіжсталі, поблизу буд.3, в м.Кривий Ріг відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій трамвай "Татра ТЗ Модернізований", номер вагону 044, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Внаслідок даної ДТП ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, від яких померла того ж дня в 2-ій міській лікарні м.Кривого Рогу, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 9).
Згідно постанови від 30.09.2019 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру до судових розслідувань за №12019040230000939 від 04.05.2019 року по факту цієї дорожньо-транспортної пригоди закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія трамвая складу кримінального правопорушення (а.с. 10).
Окрім того, судом було витребувано матеріали кримінальне провадження №12019040230000939 від 04.05.2019 та досліджені в судовому засіданні.
Також, письмовими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_15 (13, 14), а ОСОБА_5 в свою чергу - матір`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 (а.с. 15, 17, 20).
ОСОБА_1 призначена піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_16 (а.с. 16), ОСОБА_12 (а.с. 19), опікуном над малолітнім ОСОБА_4 (а.с. 22).
Шкоду було заподіяно внаслідок дії трамвая "Татра ТЗ модернізований" під керуванням ОСОБА_17 , який працював водієм в КП "Швидкісний трамвай" та виконував свої трудові обов`язки. Трамвай "Татра ТЗ модернізований" закріплений за КП "Швидкісний трамвай" на праві господарського відання (а.с. 30).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_12 иа ОСОБА_12 , виходив з того, що саме КП «Швидкісний трамвай» несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини в її заподіянні, оскільки перед потерпілими несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність по використанню яких є джерелом підвищеної небезпеки.
З урахуванням характеру отриманих позивачем переживань, виходячи з засади розумності та справедливості, суд стягнув з відповідача на користь позивачів 200 000,00 грн. моральної шкоди, завданої смертю дочки та матері ОСОБА_5 .
Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, проте погоджується з доводами відповідача щодо завищеного розміру моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивачів, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Шкода, завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від наявності вини завдавача шкоди, про що наголошено в п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".
Висновки щодо безвинної відповідальності за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки викладені у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року 
На особу, яка перебуває в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно.
Особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.
До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 05.12.2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження №14-497цс18).
Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди завданої їй загибеллю дочки та матері її онуків.
Не заперечуючи вірно встановлених судом першої інстанції підстав для відшкодування моральної шкоди, колегія суддів не може погодитись з його розміром по 200 000 грн., кожному з позивачів, який вважає дещо завищеним та таким, що не відповідає принципу співмірності та розумності.
Згідно роз`яснень Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року викладених в п.9 постанови №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Колегія суддів з урахуванням постанови слідчого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30 вересня 2019 року, якою закрито кримінальне провадження №12019040230000939 у зв`язку з відсутністю в діях водія трамвая складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України та якою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок порушення правил дорожнього руху саме з боку пішохода ОСОБА_5 (п.п.1.5; 4.14 (а) Правил), що призвело до тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала її смерть (10-12), вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу сторони відповідача та змінити судове рішення шляхом зменшення розміру морального відшкодування, кожному з позивачів з 200 000 грн. до 100 000 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки рішенням суду апеляційної інстанції зменшено розмір моральної шкоди на користь кожного з позивачів до 100 000 грн., що разом становить 400 000 грн., відповідно зменшенню до 1% від цієї суми, що становить 4000 грн. підлягає і стягнутий судом з відповідача на користь держави судовий збір з 8000 грн. до 4000 грн.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» задовольнити. 
Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 р в частині розміру моральної шкоди та судового збору змінити.
Зменшити розмір стягнутої з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай»  на користь  ОСОБА_1 моральної шкоди, заподіяної смертю дочки ОСОБА_5 з 200 000 (двісті тисяч) грн. до 100 000 (сто тисяч) грн.
Зменшити розмір стягнутої з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , в інтересах яких діє їх законний представник ОСОБА_1 , розмір моральної шкоди, заподіяної смертю їх матері ОСОБА_5 , кожному з 200 000 (двісті тисяч) грн. до 100 000 (сто тисяч) грн.
Зменшити стягнутий з Комунального підприємства «Швидкісний трамвай» на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції з 8000 грн. до 4000 грн. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 15 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: