Справа № 759/21624/21                                                           Головуючий в суді І інстанції - Дячук С.І.
Провадження № 33/824/5204/2021                                         Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

23  лютого 2022 року                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Терехова М.С.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Терехова М.С. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва   від 13 жовтня  2021 року,  
в с т а н о в и в:
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва  від 13 жовтня 2021 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 01 серпня 2021 року, близько 17 години 20 хвилин, керуючи в м. Київ по вул. Симиренка, автомобілем «ФОРД» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота тощо) відмовився  на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
У апеляційній скарзі захисника  указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом зазначено про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не керував транспортним засобом, що стверджується відсутністю в матеріалах провадження відповідних даних. Вважав також безпідставним посилання місцевого суду на заяву невідомої особи, яка повідомила  по лінії 102 про керування водієм в стані сп`яніння транспортним засобом, оскільки до матеріалів провадження не долучено вказаної заяви, та не доведено, що саме ОСОБА_1 був тим самим водієм, який керував транспортним засобом в стані сп`яніння, що указує на хибність висновків судді в цій частині. Також захисником звернуто увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на момент його спілкування з працівниками поліції у останніх був відсутній алкотестер, та останні не пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд. Серед інших порушень, допущених працівниками поліції,  захисником зазначено про відсутність в матеріалах провадження направлення на огляд водія транспортного засобу для виявлення стану сп`яніння до медичного закладу. Зважено захисником також і про порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки його місцевим судом не було повідомлено про дату та час проведення судового засідання, що позбавило його можливості здійснити захист від пред`явленого  обвинувачення. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга  захисника  до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Висновки судді  місцевого суду про доведеність вини водія ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджуються наступними доказами:
відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
іншими доказами.
 Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не ґрунтуються на матеріалах справи та не можуть бути взяті судом до уваги.
 Так, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки  за допомогою приладу Драгер чи в  медичному закладі відповів, що працівники поліції його не зупиняли, транспортним засобом він не керував, а тому, відповідно і не повинен проходити огляд на стан сп`яніння.
Переглянутий відеозапис указує на те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд  звертає увагу на те, що пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння була зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.
  При цьому суд вважає, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом суд до уваги не приймає з огляду на наступне. Так, з відеозапису з наргудної камери працівника поліції вбачається, що автомобіль стоїть на тротуарі, поблизу будь - яких житлових будинків, магазинів чи інших споруд немає, інші особи ні в транспортному засобі ні поруч відсутні. Пояснення ОСОБА_1 з приводу того, яким чином транспортний засіб опинився у даному місці є непослідовними та суперечливими і свідчать про бажання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Не надано ОСОБА_1   об`єктивних та логічних пояснень з приводу даних обставин і в суді апеляційної інстанції.
Відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1   від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого  або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103, а саме, з положеннями пунктів 6 та 8 Порядку, відповідно до яких направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення  прав ОСОБА_1 у зв`язку з проведення розгляду справи судом першої інстанції у його відсутність, то слід зазначити, що право ОСОБА_1   на участь у розгляді справи було поновлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, надав особисті пояснення з приводу обставин вчиненого правопорушення, був представлений захисником та судом за їх участі було досліджено докази, наявні в матеріалах справи, у тому числі диск з відеозаписом з нагрудної камери. Суд звертає увагу на те, що наведені ОСОБА_1 та його захисником доводи та надані докази не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Святошинського районного суду м. Києва  від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.  
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Терехова М.С. залишити без задоволення.
Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва  від 13 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька