Справа № 161/10632/21 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/412/22  Категорія: 53 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 березня 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Карпук А.К., Федонюк С.Ю.,
секретар судового засідання – Савчук Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2022 року,

                                          В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути на свою користь 358219,91 грн. – вартість відновлювального ремонту транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, 10000 грн. моральної шкоди та відшкодувати судові витрати.
03 лютого 2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_2 майно, а саме: житловий будинок, земельну ділянку, автомобіль Volkswagen Caddi 2017 року випуску; автомобіль BMV ALPINA D10 2002 року випуску; автомобіль BMV750LD 2013 року випуску та корпоративні права.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2022 року заяву задоволено частково.
До вирішення справи по суті в межах ціни позову у розмірі 368219 грн. 91 коп. накладено арешт на належне на праві власності ОСОБА_2 майно, а саме: транспортний засіб марки Volkswagen Caddi 2017 року випуску; транспортний засіб марки BMV ALPINA D10 2002 року випуску; транспортний засіб марки BMV750LD 2013 року випуску.
У решті вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове судове рішення – про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відзив на апеляційну скаргу позивач не подавав.
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Крім того, представник відповідача надіслав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У даному випадку – це 25 березня 2022 року.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін з таких підстав.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, забезпечення позову – це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.
Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 358219,91 грн. – вартість відновлювального ремонту транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, 10000 грн. моральної шкоди та відшкодування судових витрат (а.с.1-5).
03 лютого 2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно, яка містить причини та обґрунтування його необхідності (а.с.31-34).
Згідно роз`яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Предметом позову ОСОБА_1 у цій справі є стягнення коштів.
Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що позивачем не приєднано доказів про вартість транспортних засобів, чим не підтверджено співмірності вартості автомобілів, на які накладено арешт, заявленим позовним вимогам – відхиляються апеляційним судом, оскільки судом першої інстанції накладено арешт в межах ціни позову у розмірі 368219,91 грн..
Крім того, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, відповідач, будучи власником спірних транспортних засобів, також не подав апеляційному суду жодних доказів про їх вартість, чим не спростував неспівмірності застосованих судом першої інстанції заходів забезпечення позову заявленим позивачем вимогам.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для забезпечення позову та часткового задоволення заяви.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач у заяві про забезпечення позову зазначав, що у нього є підстави вважати, що відповідачем буде реалізоване вказане майно поза його волею – відхиляються апеляційним судом, оскільки заява позивача такого обґрунтування не містить.
Заява позивача обґрунтована іншими доводами (а.с.31-34).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права. 

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

                                        П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2   залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   

Головуючий – суддя   

Судді