П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
22 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1226/21	
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді – доповідача	Кравця О.О.	
судді –	Зуєвої Л.Є.	
судді – 	Коваля М.П. 	
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Лазурненської селищної ради на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року по справі № 540/1226/21, прийнятого у складі судді Гомельчука С.В., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:          
26 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лазурненської селищної ради, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення №74 від 09.02.2021р., прийняте 6 сесією Лазурненської селищної ради 8 скликання, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,1178 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована за межами смт. Лазурне, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 19.12.2020р.;
зобов`язати Лазурненську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,1178 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована за межами смт. Лазурне, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 19.12.2020р.;
зобов`язати Лазурненську селищну раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;
стягнути з Лазурненської селищної ради судові витрати.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09.08.2021р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнане протиправним та скасоване рішення №74 від 09.02.2021р., прийняте 6 сесією Лазурненської селищної ради 8 скликання, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,1178 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована за межами смт. Лазурне, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 19.12.2020 року; зобов`язано Лазурненську селищну раду розглянути на найближчій сесії клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,1178 га для ведення індивідуального садівництва, що розташована за межами смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 19.12.2020 року, із урахуванням висновків, наведених у даному судовому рішенні; стягнуто на користь ОСОБА_1 з Лазурненської селищної ради за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн., шляхом безспірного списання.
Судове рішення набрало законної сили 09.09.2021р., у зв`язку з чим 13.09.2021р. позивачу видано виконавчі листи: № 2762 2021р. - зобов`язального характеру; № 2763 2021р. - щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
07.10.2021 р. від представника позивача надійшла заява, в якій просить змінити спосіб виконання рішення суду в частині стягнення з Лазурненської селищної ради витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. на користь ОСОБА_1 , зазначивши, що такі витрати підлягають списанню з виконавчого комітету Лазурненської селищної ради.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року заяву задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09.08.2021р. у справі №540/1226/21 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (75722, Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Жовтнева, 57, код ЄДРПОУ 04526457) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн., шляхом стягнення з рахунків Виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (75722, Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул. Жовтнева, 57, код ЄДРПОУ 38073211) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн.
Не погоджуючись з ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року Виконавчий комітет Лазурненської селищної ради подав апеляційну скаргу, та просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Чинні положення КАС України не передбачають встановлення чи зміни способу або порядок виконання рішення суду шляхом заміни однієї юридичної особи - сторони по справі, на іншу юридичну особу, яка не була стороною при розгляді справи.
Апелянт вказує на те, що відповідачем та боржником у даній справі є саме Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області, а Виконавчий комітет Лазурненської селищної ради не був та не є стороною у справі №540/1226/21, щодо нього позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже ця юридична особа не може виконувати обов`язки за боржника - Лазурненську селищну раду Скадовського району Херсонської області, без існування законних на те підстав, наприклад, переведення боргу, правонаступництва, тощо, що відсутнє в даному випадку.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з вимогами ч.2 ст.17 КАС України ,особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову.
Процедура виконання судового рішення , у тому числі встановлення судового контролю по справі за адміністративним позовом визначаються нормами КАС України.
За приписами підпункту 1 пункту 6 статті 246 КАС України, яка визначає зміст рішення, у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.
Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.
Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно ст.13 Конвенції , кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною “права на справедливий суд” (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).
Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32).   
Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 35-37).
У цьому розумінні виконання рішення повинно бути повним та вичерпним, а не частковим (Matheus v. France (Матецс проти Франції), § 58; Sabin Popescu v. Romania (Sabin Popescu проти Франції), §§ 68-76), і рішення не може не виконуватись, бути позбавлено юридичної сили, або незаконно відкладено (Immobiliare Saffi v. Italy (Іммобільяре Саффі проти Італії) [ВП], § 74).
Стаття 13 Конвенції ( 995_004 ) прямо виражає обов`язок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої   за   Конвенцією "небезпідставної скарги", та надання відповідного відшкодування (див. справу "Кудла проти   Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 152, ECHR 2000-XI).
Зміст   зобов`язань   Договірних держав за статтею 13 Конвенції ( 995_004 ) залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або   забезпечує   адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє   вимоги   статті   13,   задоволення її вимог може забезпечуватися   за   допомогою   сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі "Вассерман проти Росії" (N 2) (Wasserman v. Russia) (no. 2), N 21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).
У справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом   забезпечення   вчасного   виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів: тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції ( 995_004 ) ( див.п.63-65 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” (заява № 40450/04), яке набуло статусу остаточного від 15 січня 2010 року).
Апеляційний суд зазначає, що у даному випадку заява стягувана про зміну способу та порядку виконання рішення суду за своєю правовою природою у розумінні положень ст.378 КАС України не є заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області на Виконавчий комітет Лазурненської селищної ради на стадії виконання рішення суду.
З системного аналізу приписів Закону України «Про місцеве самоврядування», вбачається, що Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області (код ЄДРПОУ 04526457) та Виконавчий комітет Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (код ЄДРПОУ 38073211) є самостійними юридичними особами  та  суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.
При цьому, відповідачем та боржником у даній справі є саме Лазурненська селищна рада Скадовського району Херсонської області, а Виконавчий комітет Лазурненської селищної ради не був та не є стороною у справі №540/1226/21, щодо нього позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже ця юридична особа не може виконувати обов`язки за боржника - Лазурненську селищну раду Скадовського району Херсонської області, без існування визначених законом підстав.
Апеляційний суд зауважує, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Водночас змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Отже, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду 1-ї інстанції, що стягнення коштів з виконавчого комітету є зміною способу та порядку виконання рішення, оскільки суд фактично змінив зміст рішення, замінивши боржника у зобов`язанні на особу, яка не залучалася до участі у справі .
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 травня 2018 року по справі № 537/2235/16.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення;
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача. 
Керуючись ст.8,19, 55,125 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3,5,12,19,21,250, 272, 274, 292, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Лазурненської селищної ради – задовольнити.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року – скасувати.
Ухвалити нове судове рішення :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та не може бути  оскаржена в касаційному порядку.
Повне судове рішення складене та підписане 22 грудня 2021 року. 

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.    Зуєва Л.Є.