П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
23 грудня 2021 року                                                                                                  місто Київ 
Єдиний унікальний номер справи 363/1680/19
Номер провадження  22-ц/824/16496/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Нежури В.А.,  Соколової В.В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Котлярової І. Ю., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за заявою ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку,
в с т а н о в и в : 
 У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
 
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2019 року, відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання на 12 листопада 2019 року.
 
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27 травня 2020 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду.
 
25 серпня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із клопотанням про об`єднання справ № 2/363/1680/19 та № 363/4053/20 в одне провадження, до якого долучив заяву про поновлення процесуального строку на її подання.
 
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року (а.с. 35) у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах  ОСОБА_2 щодо поновлення процесуального строку на подання клопотання про об`єднання справ в одне провадження, відмовлено.
 
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її незаконність та порушення норма процесуального права, просив скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судова повістка щодо призначення справи до розгляду на 27 травня 2020 року не була отримана відповідачем та 11 червня 2020 року була повернута до суду у зв`язку із закінченням строку зберігання. Судова повістка адресована представнику відповідача - адвокату Мельніченко Ю. М., була направлена на поштову адресу, відмінну від здійснення адвокатської діяльності. Таким чином, станом на 27 травня 2020 року суд першої інстанції не мав відомостей про вручення відповідачу та його представнику судових повісток, у зв`язку з чим, підготовче судове засідання підлягало відкладенню. Разом з тим, суд першої інстанції не врахувавши зазначеного, дійшов висновку щодо наявності підстав для закриття підготовчого провадження по справі та призначення її до судового розгляду, чим порушив права відповідача гарантовані ЦПК України.
 
Скаржник зазначає, що у період з 02 вересня 2020 року по 30 серпня 2021 року розгляд справи не здійснювався, а процесуальні дії не відбувалися, таким чином, останній звернувся до суду із клопотанням про об`єднання справ в одне провадження до якої долучив заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду з вказаним клопотанням, лише 19 серпня 2021 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Відзиву подано не було.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення  в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання клопотання про об`єднання справ у одне провадження, суд першої інстанції виходив з того, що  у відповідності до статей 129,130 ЦПК України, судом було здійснено виклик учасників справи у судове засідання, яке відбулось 27 травня 2020 року; 22 вересня 2020 року представник відповідача ознайомився з матеріалами даної справи,  однак дане клопотання заявив лише 25 серпня 2021 року.
 
Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке. 
 
Судом встановлено, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2019 року, відкрито провадження по справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та призначено підготовче судове засідання на 12 листопада 2019 року (а.с. 05-06).
 
Про судове засідання призначене на 27 травня 2021 року відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Мельниченко Ю. М. повідомлялись шляхом направлення судових повісток на поштову адресу, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 07, 08).
 
Конверт із судовою повісткою про призначення справи на 27 травня 2020 року який було направлено на поштову адресу ОСОБА_2 повернувся до суду у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 11).
 
22 вересня 2020 року ОСОБА_1 , який є представником ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами даної справи (а.с. 14).
 
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 листопада 2020 року, відкрито провадження по справі № 363/4043/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення частки в майні, визнання права власності та стягнення коштів (а.с. 20).
 
25 серпня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із клопотанням про об`єднання справ в одне провадження до якої долучив заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду з вказаною заявою (а.с. а.с. 19, 25-26).
 
Так, відповідно до ч. 3 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.
 
Частиною 1 ст. 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
 
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
 
Так, у заяві про поновлення процесуального строку на звернення до суду із клопотанням про об`єднання справ у одне провадження ОСОБА_2 (його представник) зазначає, що зазначений строк пропущено останнім не з його вини, посилаючись на те, що він не був повідомлений про закриття підготовчого провадження та про судове засідання, яке відбулося 27 травня 2020 року.
 
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2019 року, відкрито провадження по даній справі (справа № 363/1680/19), а ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 листопада 2020 року відкрито провадження у справі № 363/4043/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення частки в майні, визнання права власності та стягнення коштів.
 
Проте, із клопотанням про об`єднання вищевказаних справ у одне провадження, до якої долучено заяву про поновлення строку на звернення до суду із вказаним клопотанням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся   лише 25 серпня 2021 року.
 
При цьому, як вбачається з матеріалами даної справи,  ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 , ознайомився з її матеріалами 22 вересня 2020 року. 
 
Таким чином, станом на 22 вересня 2020 року відповідачу було відомо про наявність у провадженні Вишгородського районного суду Київської області справ за № 363/1680/19 та № 363/4043/20. Проте із клопотанням про об`єднання зазначених справ у одне провадження, відповідач (його представник) звернувся більш ніж через 10 місяців з дня, коли останній був обізнаним про наявність у провадженні суду зазначених справ. 
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення процесуального строку на звернення до суду із клопотанням про об`єднання справ у одне провадження.
 
Посилання скаржника на те, що останній не був повідомлений про судове засідання призначене на 27 травня 2020 року та про закриття підготовчого провадження у справі, є безпідставним, оскільки не впливає на той факт, що скаржник, знаючи про наявність у провадженні суду справ № 363/1680/19 та № 363/4053/20, звернувся до суду з клопотанням про їх об`єднання більш ніж через 10 місяців з дня, коли останній був обізнаним про наявність у провадженні суду зазначених справ. 
 
Посилання скаржника на те, що він звернувся до суду із клопотанням про об`єднання справ в одне провадження лише 19 серпня 2021 року, оскільки у період з 02 вересня 2020 року по 30 серпня 2021 року розгляд справи не здійснювався, є безпідставним, оскільки провадження по даній справі у зазначений строк зупинено не було, а відтак, розгляд справи у вказаний період тривав.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим. 
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова
Судді:                                                                                                           В.А. Нежура
                       В.В. Соколова