ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року 
м. Київ

Справа №  903/133/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Львова Б. Ю. (головуючий), Булгакової І. В. і Селіваненка В. П.,
за участю секретаря судового засідання Крапивної А. М.,
представників учасників справи:
позивача - приватної фірми «Ельбе» (далі - Фірма) - Матвіюк Н. Р.,                  
відповідача - акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) -не з`явився, 
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )  - не з`явився,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (далі - Нотаріус) - не з`явилась,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Банку
на рішення господарського суду Волинської області від 15.07.2021 (суддя Войціховський В. А.)
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 [колегія суддів: Розізнана І. В. (головуючий), Гудак А. В., Грязнов В. В.]
зі справи № 903/133/21
за позовом Фірми
до Банку,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Нотаріус,
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Фірма звернулась до господарського суду Волинської області з позовом до Банку про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 27.12.2018 № 2377, вчиненого Нотаріусом, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: склади загального призначення та другої групи А-1 (раніше вулиця Дубнівська, 22), що знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Глушець (колишня назва Грушевського) № 59 (далі - Виконавчий напис).
1.2.  Позов мотивовано порушенням порядку вчинення нотаріусами виконавчих написів і пропуском Банку строку на звернення із заявою про його вчинення.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
2.1. Рішенням господарського суду Волинської області від 15.07.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021, позов задоволено: визнано таким, що не підлягає виконанню, Виконавчий напис; стягнуто з Банку на користь Фірми 10  000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
2.2. Прийняті зі справи судові рішення мотивовані тим, що подані Банком нотаріусу документи не підтверджували безспірності заборгованості, а тому, враховуючи положення статті 88 Закону України «Про нотаріат» і беручи до уваги час звернення Банку із заявою про вчинення Виконавчого напису, у Нотаріуса були відсутні підстави для вчинення спірного напису.
2.3. У частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суди попередніх інстанцій: посилаючись на приписи статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); оцінивши заявлені позовні вимоги з урахуванням всіх аспектів і складності; надавши оцінку наданим позивачем доказам; враховуючи відсутність заперечення відповідача, - дійшли висновку, що витрати на правову допомогу адвоката підлягають стягненню з Банку у розмірі 10  000 грн., оскільки цей розмір судових витрат відповідає як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
Банк, не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10  000 грн., звернувся з касаційною скаргою, в якій просить суд касаційної інстанції їх скасувати у зазначеній частині, залишивши заяву Фірми «без задоволення та/або розгляду».
4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1.1. Скаржник вважає, що оскаржувані рішення ухвалені без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 27.06.2018 зі справи № 926/1216/16, від 08.06.2021 зі справи № 550/936/18, від 05.02.2019 зі справи № 906/194/18, від 11.06.2020 зі справи № 821/227/17, від 09.06.2020 зі справи № 466/9758/16-ц, від 15.04.2020 зі справи № 199/3939/18-ц та від 19.11.2020 зі справи № 734/2313/17 щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
4.1.2. За переконанням Банку, належних і допустимих доказів понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі позивач не надав, а тому вони підлягають зменшенню та/або відшкодуванню виключно за рахунок позивача.
4.2. Доводи інших учасників справи
4.2.1. Фірма у відзиві на касаційну скаргу Банку зазначила про безпідставність її доводів та просила в задоволенні вимог скаржника відмовити. У відзиві Фірма зазначила, що понесла та очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи у касаційному порядку, розмір яких складає 7  000 грн.
4.2.2. Від інших учасників справи відзиви на касаційну скаргу не надходили.
4.2.3. Нотаріус на адресу Верховного Суду надіслав лист з проханням розглянути справу без його участі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5. Стислий виклад обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
5.1.  Нотаріус за заявою відповідача від 12.12.2018 вчинив Виконавчий напис, у якому запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, яке належить Фірмі на праві власності, задовольнити вимоги Банку в загальному розмірі 1 187 157,52 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 33 283 916,32 грн.
5.2. Фірма, вважаючи, що Виконавчий напис вчинено з порушенням передбаченого законодавством порядку, звернулась до суду з позовом у цій справі.
5.3. Представник позивача 07.06.2021 у судовому засіданні зробив заяву про понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
5.4. Від позивача 24.06.2021 надійшло клопотання, в якому він просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., додавши до заяви договір про надання правової допомоги від 04.06.2020 № 18-06/01 (далі - Договір), додаткову угоду (замовлення) від 01.03.2021 № 3 до Договору (далі - Додаткова угода) і квитанцію до прибуткового касового ордера від 01.03.2021 на суму 10  000 грн. 
5.5. Банк не подавав заперечення на подане клопотання, що підтверджується матеріалами справи.
5.6. Фірма (клієнт) і адвокат Матвіюк Наталія Ростиславівна (адвокат) уклали Договір, за умовами якого:
адвокат бере на себе доручення Клієнта з надання останньому правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката з надання правової допомоги і фактичні витрати адвоката, понесені ним у зв`язку з виконанням цього Договору (пункт 1.1);
правова допомога надається  відповідно та на підставі пунктів 4, 5, 6 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» шляхом: надання письмових та усних консультацій, роз`яснень; складання процесуальних документів; збору інформації, документів та їх аналітичної обробки; отримання від третіх осіб будь-яких відомостей, що необхідні для надання правової допомоги за даним Договором, на що клієнт підписанням цього Договору дає згоду; здійснення представництва інтересів клієнта в державних, громадських, господарських та будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в органах нотаріату, в житлово-експлуатаційних організаціях, у відповідному бюро технічної інвентаризації, в органах державної податкової адміністрації, податкової міліції, державної статистики, в державній виконавчій службі, в правоохоронних органах, слідчих органах, прокуратурі та органах національної поліції, банківських та кредитних установах, органах центру зайнятості, Пенсійному фонді України та інших фондах, підприємствах і організаціях та їх відділеннях, а також у судах загальної юрисдикції, господарських судах, адміністративних судах, що пов`язані із захистом прав та інтересів клієнта (пункт 1.3);
за надану адвокатом правову допомогу клієнт сплачує гонорар, розмір якого визначається додатковою угодою до даного Договору (пункт 5.1).
5.7. Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди у порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи діючий в Україні принцип свободи договору, передбачений статтею 6 Цивільного кодексу України, Фірма доручає, а Адвокат відповідно до умов Договору приймає на себе зобов`язання вжити всіх можливих заходів у справі про визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
5.8. У пунктах 3, 4 і 5 Додаткової угоди сторони погодили, що вартість послуг виконавця, обумовлених у даному замовленні, становитиме 10 000 грн. Сторони погодили такий порядок розрахунків за це замовлення: оплата послуг за надану правову допомогу здійснюється клієнтом у формі розрахунку в повному обсязі в розмірі 10 000 грн. адвокату в день підписання цієї Додаткової угоди.
5.9. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу згідно з Договором до матеріалів справи додано копію квитанції до прибуткового касового ордера від 01.03.2021 на суму 10  000 грн. 
ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
6. Законодавство України
6.1. Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»: 
пункт 4 частини першої статті 1:
- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;
частина перша статті 26:
- адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги;
частини перша і третя статті 27: 
- договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі;
- до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права;
стаття 30:
- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
6.2. ГПК України:
частина перша статті 13:
- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; 
частина перша статті 73:
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;
частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
частина перша і пункт 1 частини третьої статті 123:
- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи;
- до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу;
стаття 126:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами ... Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами;
частина восьма статті 129: 
- розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву …; 
частини перша та друга статті 300:
- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;
- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;
пункт 1 частини першої статті 308: 
- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
частина перша статті 309:
- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
7.1.  Причиною звернення Банку з касаційною скаргою стала незгода з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10  000 грн. витрат на правничу допомогу.
7.2. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України). 
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
7.3. Системний аналіз наведених у пункті 6.1 цієї постанови норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: 
(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та зазвичай укладається в письмовій формі (винятки щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); 
(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 
(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката, залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачене як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
(6) відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
7.3.1. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 
7.3.2. У разі відсутності в тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити в задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
7.3.3. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 зі справи № 922/1163/18, від 19.11.2019 зі справи № 5023/5587/12, від 12.08.2020 зі справи № 916/2598/19, від 27.08.2020 зі справи № 873/2/20, від 07.09.2020 зі справи № 910/4201/19 та від 17.09.2020 зі справи № 904/3583/19.
7.4. На переконання судів попередніх інстанцій, відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу або заперечень щодо співмірності таких. Натомість позивач документально підтвердив суму витрат на професійну правничу допомогу, які Фірма понесла під час розгляду справи в суді першої інстанції.
7.5. З огляду на викладене суд касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого і апеляційного господарських судів щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та вважає їх обґрунтованими і законними.
7.6. Доводи касаційної скарги Банку не спростовують наведених висновків та не впливають на них.
7.7. Посилання Банку у касаційній скарзі на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 зі справи № 826/1216/16, є необґрунтованими, оскільки у цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
7.7.1. Тобто Верховний Суд сформулював висновок про те, які документи можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Цей перелік не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду.
7.7.2. Крім того, у зазначеній справі № 826/1216/16 предметом розгляду було питання щодо наявності підстав для відшкодування витрат на правову допомогу з урахуванням застосування положень Закону України від 20.12.2011 № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який 15.12.2017, тобто на час розгляду справи                   № 903/133/21, втратив чинність.
7.8. Доводи відповідача стосовно неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених в інших постановах Верховного Суду (пункт 4.1.1 цієї постанови), також не можуть бути підставами для скасування судових рішень в оскаржуваній частині, оскільки, як уже зазначалося, судами попередніх інстанцій встановлені обставини щодо документального підтвердження надання адвокатом позивачеві послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі в сумі 10 000,00 грн. та їх доведеність, а крім цього, зазначені аргументи зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України.
8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права не отримали підтвердження, Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що оскаржувані рішення і постанову судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.
9. Судові витрати
9.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, витрати зі сплати судового збору згідно зі статтею 129 ГПК України покладаються на скаржника.
9.2. Фірма 24.12.2021 звернулась до Верховного Суду із заявою про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з Банку на користь позивача зазначені витрати в розмірі 7  000 грн.
У заяві Фірма посилається на понесення нею витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку із розглядом цієї справи Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду. До заяви долучено докази понесення відповідних витрат: копію договору про надання правової допомоги від 15.12.2021 № 55-21/12; копію квитанції до прибуткового касового ордера від 21.12.2021 № 12 на суму 7 000,00 грн.
За умовами договору про надання правової допомоги від 15.12.2021 № 55-21/12, укладеного між Фірмою (клієнт) і адвокатом Матвіюк Наталією Ростиславівною (адвокат): адвокат приймає на себе доручення Клієнта з надання останньому правової допомоги у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду зі справи № 903/133/21, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката з надання правової допомоги і фактичні витрати адвоката, понесені ним у зв`язку з виконанням цього договору (пункт 1.1); за надану адвокатом правову допомогу клієнт сплачує гонорар (винагороду) в розмірі 7  000 грн. (пункт 5.1).
Дослідивши умови зазначеного договору, установивши своєчасність як подання заявником відповідної заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, так і доказів на підтвердження понесених витрат, врахувавши доведеність обставин надання адвокатом правової допомоги, співмірність та реальність понесення Фірмою витрат, а також результати перегляду справи в касаційному порядку, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Банку на користь Фірми 7 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У цій справі було забезпечено можливість Банку подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України. Відповідне клопотання до Верховного Суду не надходило.
За таких обставин Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити заяву Фірми про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення господарського суду Волинської області від 15.07.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 зі справи       № 903/133/21 залишити без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»  - без задоволення.
2. Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь приватної фірми «Ельбе» 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Доручити господарському суду Волинської області видати відповідний наказ. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          Б. Львов
Суддя                                                                                                          І. Булгакова
Суддя                                                                                                          В. Селіваненко