Ухвала
02 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 753/7130/20
провадження № 61-21088ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу адвоката Козій Дар`ї Олександрівни в інтересах  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року, додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, визнання наказів незаконними, стягнення премій, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року адвокат Козій Д. О. звернулася до Верховного Суду в інтересахОСОБА_1 із касаційною скаргою, у якій викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що з копію постанови суду апеляційної інстанції особа, яка подала касаційну скаргу, отримала 21 грудня 2021 року та подала скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята судом, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - тільки у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Таких чином, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги за вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.
Такий висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.
Від зазначеного правового висновку ні об`єднані палати Верховного Суду, ні Велика Палата Верховного Суду не відступили.
Крім того, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги за вимогами про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України») «Про виконавську дисципліну» від 27 березня 2020 року № 264-к у частині попередження директора департаменту по роботі з персоналом ОСОБА_1 про необхідність посилення контролю за строками виконання (опрацювання) документів; визнання незаконним та скасування наказу ДП «Адміністрація морських портів України» «Про зменшення розміру премії за підсумками роботи за місяць» від 27 березня 2020 року                  № 265-к, а також відшкодування моральної шкоди.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позову) розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року визначено в розмірі 2 102,00 грн.
Таким чином особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 433,54 грн ((0,4*2 102*2*200%)+(1 035,17*200%)).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Поновити адвокату Козій Дар`ї Олександрівні, яка діє в інтересах  ОСОБА_1 ,строк касаційного оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року, додаткового рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року.
Касаційну скаргу адвоката Козій Дар`ї Олександрівни в інтересах  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2021 року, додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року залишити без руху.
Надати адвокату Козій Дар`ї Олександрівні, яка діє в інтересах  ОСОБА_1 ,строк для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                       С. Ю. Мартєв