Справа № 991/8463/21
Провадження №11-сс/991/33/22
Слідчий суддя ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2022 року                                                                         м. Київ 

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого                                           ОСОБА_2 ,
суддів                                                            ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , 
секретар судового засідання ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_6 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021, 
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 
На обґрунтування ухвали слідчим суддею зазначено наступне.
Як вбачається зі скарги ОСОБА_6 , 04.12.2021 через форму «повідомлення про кримінальні правопорушення або необґрунтовані активи» на офіційній веб-сторінці НАБУ ним було направлено повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, а саме : членом Вищої Ради Правосуддя ОСОБА_7 – злочину, передбаченого ст. 366 КК України; членами Вищої Ради Правосуддя – ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 – злочинів, передбачених ст.ст. 364, 367 КК України. 
Листом від 06.12.2021 № 11-188/37543 ОСОБА_6 уповноваженою особою НАБУ було надано відповідь на його звернення від 04.12.2021. У зазначеному вище листі вказано, що у зверненнях ОСОБА_6 не викладено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку із чим наразі відсутні підстави для застосування НАБУ наданих повноважень.
Не погодившись із бездіяльністю уповноваженої особи НАБУ, яка за переконанням ОСОБА_6 , полягає у невнесенні відомостей за його заявою від 04.12.2021 до ЄРДР, 15.12.2021 останнім було подано скаргу до слідчого судді Вищого антикорупційного суду у порядку ст. 303 КПК України.
Зі скарги та матеріалів, доданих до неї, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 не надав копії повідомлення про вчинення кримінального правопорушення з яким він звертався до Національного антикорупційного бюро України. У скарзі останнього відображений зміст його дисциплінарних скарг до Вищої Ради Правосуддя та оцінка рішень за ними, розгляд та вирішення яких знаходиться поза межами повноважень слідчого судді при здійсненні ним судового контролю відповідно до вимог ч. 2 ст. 33-1 КПК України. Скарга також не містить викладу обставин, які вказували б на вчинення окремими членами Вищої Ради Правосуддя дій із зловживанням владою або використанням службового становища з метою одержання неправомірної вигоди, що є умовою для здійснення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, а також не містить і повідомлення про наслідки у вигляді істотної шкоди, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою цього складу злочину.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду, 27.12.2021 засобами поштового зв`язку ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження; скасування ухвали слідчого судді від 16.12.2021 і постановлення нової ухвали, якою слід зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести в ЄРДР відомості за його заявою від 04.12.2021 та надати йому документи, що підтверджують прийняття та реєстрацію в ЄРДР вказаного повідомлення про злочин. 
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за його заявою від 04.12.2021 всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України не було розпочато досудове розслідування, хоча вказана норма містить імперативні вимоги щодо реєстрації відомостей у ЄРДР за будь-якою заявою, яка може свідчити про вчинення злочину або містить припущення про його вчинення. 
Відносно того, що заявником не надано копію заяви, поданої 04.12.2021 до НАБУ зазначає, що слідчий суддя мав встановити його зміст шляхом звернення до НАБУ. 
Визначення попередньої кваліфікації злочину та оцінювання наявності чи відсутності завданої ним шкоди має здійснювати уповноваженою особою під час внесення відомостей до ЄРДР. 
Таким чином слідчий суддя діяв поза межами обов`язків, наданих йому на стадії досудового розслідування, завдяки чому ухилився від виконання свої обов`язків.
В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що оскаржувану ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду він отримав засобами поштового зв`язку 22.12.2021. Оскільки такої події як проголошення оскаржуваної ухвали у присутності сторін не відбулося, прохав поновити йому строк на апеляційне оскарження. 
Позиції учасників судового провадження
У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином (а.с. 49 – 52, 54, 56). Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд здійснено за відсутності належним чином повідомлених учасників апеляційного провадження. 

Мотиви суду
Дослідивши матеріали апеляційного провадження, Суд дійшов наступних висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_6 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021, Суд зазначає наступне. 
До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду 29.12.2021 надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021, якою було відмовлено у задоволенні скарги останнього на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
У апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження. Вказує, що ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021 ним отримано 22.12.2021 засобами поштового зв`язку. Оскільки такої події як проголошення оскаржуваної ухвали у присутності сторін не відбулося, прохав поновити йому строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку (ч. 3 ст. 115 КПК України).
Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК України). 
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.
У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, обставини, які можна визнати поважними причинами пропуску строку.
Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Отже перебіг процесуального строку на оскарження ОСОБА_6 ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду слід відраховувати від дати постановлення ухвали – 16.12.2021.
Так, для ОСОБА_6 процесуальний строк на оскарження розпочався 17.12.2021, а закінчився – о 24 год. 00 хв. 21.12.2021. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 подано 27.12.2021 (а.с. 40) із посиланням на те, що ухвалу слідчого судді ним отримано тільки 22.12.2021.
За встановлених обставин, оскільки ОСОБА_6 був відсутній у судовому засіданні під час розгляду його скарги слідчим суддею, не був обізнаний про результати судового розгляду та отримав ухвалу від 16.12.2021 лише 22.12.2021, і з цієї дати мав змогу висловити у апеляційній скарзі свої доводи щодо незгоди із ухвалою, колегія суддів вважає за необхідне поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021. 

Відносно доводу апеляційної скарги щодо наявності бездіяльності, допущенної уповноваженою особою, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення злочину від 04.12.2021, Суд зазначає наступне.
Зі скарги ОСОБА_6 вбачається, що 04.12.2021 через форму «повідомлення про кримінальні правопорушення або необґрунтовані активи» на офіційній веб-сторінці НАБУ ним було направлено повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення членами Вищої Ради Правосуддя, передбачені ст.ст. 364, 366, 367 КК України (а.с. 1-6).
Листом від 06.12.2021 № 11-188/37543 ОСОБА_6 уповноваженою особою НАБУ було надано відповідь на його звернення від 04.12.2021 (а.с. 10). Так, у зазначеному листі вказано, що у зверненнях ОСОБА_6 не викладено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку із чим наразі відсутні підстави для застосування НАБУ наданих повноважень. 
У поясненнях до слідчого судді уповноваженою особою НАБУ від 16.12.2021 № 111-256/38833 вказано, що обов`язковою умовою для початку досудового розслідування є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Проте у численних зверненнях ОСОБА_6 до НАБУ (від 01.12.2021, 03.12.2021, 04.12.2021 та 05.12.2021) не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення злочину, здійснення досудового розслідування відносно якого віднесено до підслідності детективів НАБУ, про що було повідомлено автора повідомлення. Таким чином, бездіяльність з боку службових осіб НАБУ, що може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, відсутня (а.с. 24-25).
Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.
Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.
Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вказане узгоджується із позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18 (провадження № 51-4229км20), згідно із якою слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Тому колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про те, що зі змісту заяви ОСОБА_6 про злочин, відображеного в скарзі, відомостей про вчинення злочину вона не містить, а по суті зводиться до незгоди останнього із рішеннями Вищої Ради Правосуддя, прийнятими за наслідком розгляду його скарг. 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність фактичних обставин, які мали б бути внесені уповноваженою особою НАБУ до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 04.12.2021.
Водночас, НАБУ листом від 06.12.2021 № 11-188/37543 повідомило ОСОБА_6 , що наведені ним дані самі по собі не можуть бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містять викладу обставин, які ймовірно свідчать про вчинення злочину (а.с. 10). Тобто уповноваженою особою НАБУ було розглянуто заяву ОСОБА_6 та надано на неї відповідь, що свідчить про відсутність бездіяльності з боку даного органу, з урахуванням обставин даної справи. 
В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов цілком вірних висновків про відсутність наведених ОСОБА_6 обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, що підлягало б реєстрації уповноваженою особою НАБУ у ЄРДР. Водночас апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів щодо порушень, допущенних слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали від 16.12.2021, тому у її задоволенні слід відмовити, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду – залишити без змін.
Керуючись статтями 115, 117, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів –
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.12.2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР – залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді – без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.        

Головуючий:                          ОСОБА_2 

Судді:                                          ОСОБА_3 

ОСОБА_4