СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року             м. Харків        Справа № 905/694/21 (905/2048/18)  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя  Россолов В.В.

за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.
за участю представників учасників справи:
позивача – Петрусенко М.Ю.
відповідача –  Бережний Ю.В.
третьої особи - не з`явився
ТОВ “Буддеталь” – не з`явився
розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (вх.№3989Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2021 у справі № 905/694/21 (905/2048/18), повний текст якого складено та підписано у приміщенні господарського суду Донецької області 01.12.2021 суддею Левшиною Г.В.
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків
до ТОВ “СРЗ”, м. Маріуполь
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд державного майна України, м. Київ
про стягнення заборгованості у розмірі у сумі 28 719 255,88 грн. та пені у розмірі 1 912 987,54 грн.
в межах справи №905/694/21
за заявою ТОВ “Буддеталь”, м. Краматорськ
до боржника ТОВ “СРЗ”, м. Маріуполь (ЄДРПОУ 32183383)
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ТОВ “СРЗ”, м. Маріуполь, про стягнення заборгованості у розмірі 6462887,25 грн., пені у розмірі 520795,90 грн. (справа №905/2048/18)
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 щодо орендної плати за період з листопада 2017 року по серпень 2018 року. 
В подальшому, позивачем відповідними заявами збільшено розмір позовних вимог та заявлено до стягнення з ТОВ “СРЗ” на користь Державного бюджету заборгованість за користування майном у сумі 28719255,88 грн. та пеню у сумі 1912987,54 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 щодо оплати орендної плати за період з вересня 2018 року по жовтень 2020 року. 

Крім того, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “СРЗ” про стягнення 11675832,17 грн., з яких: 10928882,98 грн. - основний борг, 746949,19 грн. – пеня. (справа № 905/2057/19) 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 щодо оплати орендної плати за період з вересня 2018 року по вересень 2019 року. 
Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.07.2020 клопотання ТОВ “СРЗ”, м. Маріуполь про об`єднання в одне провадження справи №905/2048/18 та справи №905/2057/19 задоволено; об`єднано в одне провадження справу №905/2048/18 та справу №905/2057/19; присвоєно справі номер - 905/2048/18; об`єднану справу передано на розгляд колегії суддів     у складі головуючого судді Курило Г.Є., суддів Сковородіної О.М., Аксьонової К.І.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.07.2021 клопотання ТОВ «СРЗ», м. Маріуполь про об`єднання в одне провадження справи №905/2048/18 та справи №905/2057/19 задоволено, об`єднану справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Курило Г.Є., суддів Сковородіної О.М., Аксьонової К.І.
17.05.2021 до господарського суду Донецької області через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання від 16.05.2021 (вх№07-10/682 від 17.05.2021р.), в якому останній просить суд передати справу №905/2048/18 до провадження у справі №905/694/21 про банкрутство ТОВ «СРЗ», м. Маріуполь.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.06.2021 прийнято до провадження справу у складі колегії суддів: головуючий суддя Курило Г.Є., судді Величко Н.В., Аксьонова К.І., розгляд справи починається спочатку, змінено найменування позивача на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження по справі №905/2048/18 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 по справі № 903/451/20, відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про призначення справи № 905/2057/19 до колегіального розгляду у складі трьох суддів, задоволено клопотання ТОВ «СРЗ», м. Маріуполь про передачу матеріалів справи для розгляду спору в межах справи № 905/694/21 про банкрутство відповідача, передано матеріали справи №905/2048/18 для розгляду спору в межах справи №905/694/21 про банкрутство ТОВ «СРЗ», м. Маріуполь (ЄДРПОУ 32183383).

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.11.2021 у справі № 905/694/21 (905/2048/18) відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків до ТОВ “СРЗ”, м. Маріуполь, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача             Фонду державного майна України, м. Київ про стягнення заборгованості у розмірі у сумі 28719255,88 грн. та пені у розмірі 1 912 987,54 грн.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить про таке.
1. Прийняти апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях до розгляду.
2. Скасувати рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2021 у справі № 905/694/21 (905/2048/18).
3. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код 43023403) про стягнення з ТОВ “СРЗ” (87510, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Луніна, буд. 2, ідентифікаційний код 32183383):
- на користь Державного бюджету (отримувач: Донецьке ГУК/ Маріуполь. МТГ/22080100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку: ІІА 318999980313070092000005686; код класифікації доходів бюджету: 22080100), заборгованості за користування майном у сумі 28 719 255, 88 грн. (двадцять вісім мільйонів сімсот дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят п`ять Гривень 88 коп.) та пеню у сумі 1 912 987,54 грн. (один мільйон дев`ятсот дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень 54 коп.).
Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057. м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код 43023403)
- на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код 43023403, р/р ІІА 188201720343160001000122001, МФО 820172, ДКС України) витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 459 483, 65грн. (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят три гривні 65 коп.);
Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях. 61057, м. Харків, майдан Театральний. 1. ідентифікаційний код
4. Стягнути з ТОВ “СРЗ” (87510, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Луніна, буд. 2, ідентифікаційний код 32183383) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код 43023403, р/р ІІА 188201720343160001000122001, МФО 820172, ДКС України) витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 689 225 грн. (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч двісті двадцять п`ять гривень 00 коп.)
Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, 61057. м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код 43023403.
Так, апелянт вважає, що оскаржуване рішення таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права, позиція суду, викладена в оскаржуваному рішенні, на думку апелянта, свідчить про ігнорування судом необхідності з`ясування в повній мірі обставин, які мають значення для справи, а також дослідження та надання належної правової оцінки доказам та доводам позивача у справі, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо суті спірних правовідносин. Крім того, апелянт зазначає, що факт користування відповідачем державним майном після припинення дії договору сторонами не заперечується. В зв`язку з цим та у відповідності до абз. 4 пп. 5.1 п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найму) майна» від 29.05.2013 № 12, з урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним. Також апелянт зазначає, що ТОВ «СРЗ» не заперечувало факту наявності заборгованості з орендних платежів та пені за договором оренди від 17.06.2003 № 1055/03.
Також апелянт вказав, що як вбачається з постанови Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, чинне законодавство не містить переліку дій, які свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 11 ЦК України). В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звірки взаєморозрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.
На думку апелянта, відповіді боржника від 17.04.2018, 15.05.2018 на листи позивача від 05.04.2018, 02.05.2018 про те, що у відповідача перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях  обліковується заборгованість, свідчить про визнання відповідачем боргу. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2021, зокрема, відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзивів, призначено справу до розгляду на 25.01.2022.
20.01.2022 від представника ТОВ “СРЗ” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 оголошено про перерву у розгляді справи до 14.02.2022.
В судове засідання, призначене на 14.02.2022, з`явився представник відповідача, представник позивача взяв участь  шляхом відеоконференцзв`язку, представники третьої особи та ТОВ «Буддеталь» в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, долучені до матеріалів справи.
Відповідно до ч.ч. 12, 13  ст. 270 ГПК України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.2003 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю “СРЗ” (орендар) укладений договір оренди (договір)   №1055/03, згідно п.п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, склад і вартість якого визначено відповідно до акту оцінки (додаток №3), протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.04.2003, вартість якого становить 567403,6 тис. грн., у тому числі:
- основні засоби по балансовій (залишковій) вартості 51706,5 тис.грн.;
- нематеріальні активи за залишковою вартістю 12,9 тис.грн.;
- капітальні інвестиції:
- капітальне будівництво – відновна вартість: 1012,6 тис.грн.;
- придбання або виготовлення основних засобів – відновна вартість: 3999,2 тис.грн.; 
- придбання або виготовлення інших необоротних матеріальних активів – відновна вартість: 9,4 тис.грн.
У відповідності до п.1.2 договору грошові кошти та цінні папери з урахуванням дебіторської та кредиторської заборгованості, в сумі 901,1 тис.грн. передаються орендареві в користування на умовах кредитного договору, що укладається одночасно з підписанням цього договору. 
Оборотні матеріалі засоби в сумі – 4857,4 тис.грн. орендар викуповує на підставі договору купівлі-продажу, що укладається одночасно з підписанням цього договору (п.1.3 договору).
Орендар вступає у строкове платне користування підприємством у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передачі підприємства. Передача підприємства в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Вартість майна підприємства, яке орендар повертає орендодавцю (або юридичній особі, яку вкаже орендодавець), визначається на підставі передавального балансу підприємства та акта оцінки, складеного за даними інвентаризації на момент припинення дії договору, звіреного з актом приймання-передачі підприємства в оренду. Орендар повертає підприємство орендодавцю або юридичній особі, яку вкаже орендодавець у порядку, визначеному чинним законодавством України та договором. Підприємство вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (п.п.2.1, 2.3, 2.4 договору).
Відповідно до п.п.3.1 - 3.3 договору орендна плата визначена на підставі методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями, і становить без ПДВ за квітень (базовий) місяць – 172027 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за перший місяць оренди – червень визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за травень, червень. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету з врахуванням умов Закону України “Про державний бюджет України” на відповідний рахунок, відкритий в Управлінні Державного казначейства у Донецькій області щомісяця не пізніше 25 числа.
За пунктом 3.4 договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та інших випадках, передбачених чинним законодавством.
Згідно п.3.5 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі 120% річних від облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.
Положеннями розділу 5 договору оренди встановлені обов`язки орендаря зі своєчасної та в повному обсязі сплати орендних платежів; у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або юридичній особі, вказаній орендодавцем, орендоване майно підприємства, у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) орендованого майна підприємства з вини орендаря.
Відповідно до п.п.9.2, 9.3 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Спори і суперечки, які виникають з договору або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку. 
Згідно умов розділу 10 договору, сторони дійшли згоди, що:
- договір укладено строком на 10 років, що діє з 17.06.2003 до 17.06.2013 включно (п.10.1).
- умови договору зберігають силу на протязі всього терміну договору, в тому числі у випадках, коли після його укладання законодавством встановлюються правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язання орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань (п.10.2);
- зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Змін та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місця з дати їх подання до розгляду іншій стороні (п.10.3 договору);
- за ініціативою однієї із сторін договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством (п.10.4 договору);
- у разі припинення або розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю орендаря, а невідокремлювані поліпшення – власністю держави, та компенсуються згідно чинного законодавства (п.10.5 договору);
-        у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір підлягає продовженню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п.10.6 договору);
- чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.
17.06.2003 орендоване майно було передано позивачеві за актом приймання-передачі (додаток №1 до договору).
Додатком №2 до договору визначено - розрахунок орендної плати за оренду державного майна цілісного майнового комплексу – “Азовський судноремонтний завод”.
Додатком №3 до договору визначено – акт оцінки майнового комплексу підприємства, що передається в оренду.
Додатком №4 до договору визначено – договір купівлі-продажу оборотних матеріальних засобів від 17.06.2003, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та товариством з обмеженою відповідальністю “СРЗ”.
Додатком №5 до договору визначено – кредитний договір від 17.06.2003, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та товариством з обмеженою відповідальністю “СРЗ”.
Додатком №6 до договору визначено – договір відповідального зберігання від 17.06.2003, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та товариством з обмеженою відповідальністю “СРЗ”.
Крім того, 01.08.2003 та 03.11.2003 сторонами підписано додаткові угоди №№1, 2 ,3  до договору, якими внесено відповідні зміни до договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 та додатку №5 до нього.
Договором №1 від 04.01.2005 сторони погодили внести наступні зміни до договору:
“Пункт 1.1 договору викласти в редакції: орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, склад і вартість якого визначено відповідно до акті оцінки (додаток №1), протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.11.2004, вартість якого становить 55284,0 тис.грн., у тому числі: 
- основні засоби по балансовій (залишковій) вартості 48297,1 тис.грн.;
- нематеріальні активи за залишковою вартість 1,0 тис.грн.;
- відновна (переоцінена) вартість незавершеного будівництва 6985,9 тис.грн.
Пункт 3.1 договору викласти в наступній редакції: Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями і становить без ПДВ за листопад (базовий) місяць 2004 – 160691 грн. 
Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.
Орендна плата за перший місяць оренди – січень 2005р. визначається шляхом множення коригування орендної плати за базовий місяць оренди на індекси інфляції за грудень 2004р., січень 2005р.”.
До договору №1 про внесення змін до договору оренди державного майна №1055/2003 від 17.06.2003 додано також: додаток №1 акт оцінки цілісного майнового комплексу підприємства, що передається в оренду; додаток №2 акт прийому-передачі державного майна, яке додатково включається до складу майна цілісного майнового комплексу “Азовський судноремонтний завод”, переданого в оренду ТОВ “СРЗ” згідно договору оренди державного майна №1055/2003 від 17.06.2003; додаток №3 розрахунок орендної плати за оренду державного майна цілісного майнового комплексу “Азовський судноремонтний завод”.
Договором №2 від 02.09.2008 сторони погодили внести наступні зміни до договору: у розділі 3 “Орендна плата” договору оренди п.3.3 викласти у редакції “Орендна плата перераховується до державного бюджету не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції”.
У подальшому, 30.09.2009 сторонами було укладено договір №3 про внесення змін до договору оренди №1055/2003    від 17.06.2003, згідно якого сторони виклали п.1.1 договору в наступній редакції: “орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, склад і вартість якого визначено відповідно до акту оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.11.2004, вартість якого становить 55257,204 тис.грн., з урахуванням вилученого, відповідно до акту приймання-передачі від 23.03.2009, спального корпусу №5 по балансовій (залишковій) вартості станом на 30.11.2004р. – 26796 грн., у тому числі: 
- основні засоби по балансовій (залишковій) вартості 48270,304тис.грн; 
- нематеріальні активи за залишковою вартістю 1,0 тис.грн; 
- відновна (переоцінена) вартість незавершеного будівництва 6985,9тис.грн. 
Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно, яке вводиться до складу орендованого цілісного майнового комплексу ДП “Азовський судноремонтний завод”, переданого в оренду ТОВ “СРЗ” відповідно до договору оренди від 17.06.2003 №1055/2003, вартість якого визначено відповідно до звіту з оцінки майна станом на 31.03.2009 у сумі 12692 грн., у тому числі: 
- вартість будівлі літнього будиночку (літера Ш-1) 6597 грн.;
- вартість будівлі вбиральні (літера Р-1) – 6095 грн.”.
Крім цього, сторони внесли наступні зміни до п.3.1 договору: “орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, зі змінами та доповненнями і становить без ПДВ за вересень (базовий) місяць 2009 – 315203,92 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за перший місяць оренди – жовтень 2009р., визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди на індекс інфляції за жовтень 2009 року”.
До договору №3 про внесення змін до договору оренди від 17.06.2003 №1055/2003, укладеного на державне майно – цілісний майновий комплекс ДП “Азовський судноремонтний завод” додано: додаток №1 Акт приймання-передачі державного майна, яке вводиться до складу орендованого цілісного майнового комплексу ДП “Азовський судноремонтний завод”, переданого в оренду ТОВ “СРЗ” відповідно до договору оренди від 17.06.2003р. №1055/2003; додаток №2 Розрахунок орендної плати за оренду державного майна – цілісного майнового комплексу ДП “Азовський судноремонтний завод”.
Надалі, 12.11.2010 сторонами було укладено договір №4 про внесення змін до договору оренди №1055/2003 від 17.06.2003, згідно якого сторони виклали п.1.1. договору в наступній редакції: “орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, склад і вартість якого визначено відповідно до акту оцінки (додаток №1 до договору “ 1 від 04.01.2005 про внесення змін до договору оренди державного майна №1055/03 від 17.06.2003), протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.11.2004, та становить 48029,989 тис.грн., за винятком переданих за актами приймання-передачі від 27.10.2010 зі складу ЦМК на баланс ДП “Укрсервіс Мінтрансу” об`єктів державної власності у кількості 1165 одиниць первісною вартістю станом на 30.11.2004 – 15194,932 тис.грн; залишковою вартістю – 7227,215 тис.грн. (додаток №1 до договору №4 від 12.11.2010 про внесення змін до договору оренди від 17.06.2003 №1055/03, укладеного на державне майно – цілісний майновий комплекс ДП “Азовський судноремонтний завод”, у тому числі: 
- основні засоби по балансовій (залишковій) вартості 41043,089 тис.грн.; нематеріальні активи за залишковою вартістю 1,0 тис.грн.;
- відновна (переоцінена) вартість незавершеного будівництва 6985,9 тис.грн. 
Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно, яке вводиться до складу орендованого цілісного майнового комплексу ДП “Азовський судноремонтний завод”, переданого в оренду ТОВ “СРЗ” відповідно до договору оренди від 17.06.2003 №1055/2003, вартість якого визначено відповідно до звіту з оцінки майна станом на 31.03.2009 у сумі 12692 тис.грн., у тому числі:
- вартість будівлі літнього будиночку (літера Ш-1) 6,597 тис.грн.; 
- вартість будівлі вбиральні (літера Р-1) – 6,095 тис.грн.”.
Додатком №1 до договору №4 про внесення змін до договору оренди від 17.06.2003 №1055/03 визначено Перелік державного майна, яке вилучено зі складу цілісного майнового комплексу ДП “Азовський судноремонтний завод” за актом приймання-передачі від 27.10.2010, за вартістю, визначеною станом на 30.11.2004. 
В подальшому, відповідач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області про укладання додаткової угоди №5 до договору оренди від 17.06.2003 №1055/03 в редакції  ТОВ “СРЗ”, яка передбачала викладення п.10.1 ст.10 вказаного договору в наступній редакції: “Цей договір укладено строком на двадцять років, що дії з 17.06.2003 до 17.06.2023 включно”. 
В обґрунтування позовних вимог ТОВ “СРЗ” посилався на укладання із Регіональним відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області    договору оренди № 1055/03 від 17.06.2003 зі строком дії до 17.06.2013, належність виконання своїх зобов`язань за цим договором, наявність переважного право на його продовження, надсилання орендодавцю в межах строку дії договору пропозиції про продовження строку дії договору на 10 років та ухилення останнього від укладання такої додаткової угоди, попри наявність відповідних погоджень із певними застереженнями.
Рішенням господарський суд Донецької області від 13.06.2013 у справі №5006/37/152пн/2012, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.04.2014, задоволено позовні вимоги ТОВ “СРЗ” до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області. Укладено датою прийняття цього рішення додаткову угоду №5 до договору №1055/03 від 17.06.2003  між орендодавцем  Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та орендарем - ТОВ “СРЗ” в наступній редакції:
“ 1. Доповнити пункт 3.1 статті 3 договору абзацом 4 наступного змісту: “При визначенні орендної плати використовується ставка 20% від вартості основних засобів та нематеріальних активів за незалежною оцінкою на час оцінки об`єкту оренди.”
2. Викласти пункт 3.2 статті 3 договору у наступній редакції: “Орендар за власний рахунок здійснює незалежну оцінку вартості основних засобів та нематеріальних активів протягом 45 днів з дня затвердження результатів інвентаризації. До дня затвердження результатів незалежної оцінки Орендар сплачує орендну плату без змін. Після затвердження результатів незалежної оцінки протягом 30 днів Орендар зобов`язується сплатити різницю між сплаченою орендною платою (в т.ч. авансових оплат) та орендною платою, визначеною за правилами абз. 4 п. 3.1 ст. 3 Договору, за період з 18.06.2013 до дня затвердження результатів незалежної оцінки без пені”.
3. Пункт 10.1 статті 10 договору викласти в наступній редакції: “Цей договір укладено строком на тринадцять років, що діє з 17 червня 2003 року до 17 червня 2016 року включно.”.
4. Викласти пункт 10.2. статті 10 договору у наступній редакції: “Умови цього договору зберігають силу протягом всього терміну цього Договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря. Припинення строку дії договору не звільняє орендаря від сплати орендної плати за період фактичного користування Підприємством.
5. Інші положення договору оренди № 1055/03 від 17.06.2003  залишити незмінними.
6. Ця додаткова угода складена в 4-х (чотирьох) примірниках,    кожен з яких має однакову юридичну силу, - по два для орендодавця і орендаря”.
Згодом, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ “СРЗ” умов договору, Регіональним відділенням фонду державного майна України по Донецькій області було подано позов до господарського суду Донецької області про розірвання договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 та зобов`язання ТОВ “СРЗ” повернути державне майно - цілісний майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, розташований за адресою: 87510, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, 2 до сфери управління Міністерства інфраструктури України.
Рішенням господарського суду Донецької області від 20.10.2015 по справі №905/1502/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.01.2016, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду  державного майна України по Донецькій області було задоволено, договір оренди №1055/03 від 17.06.2003 розірвано, зобов`язано ТОВ “СРЗ” повернути державне майно - цілісний майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, розташований за адресою: 87510, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, 2.
Постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2016 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.01.2016 по справі №905/1502/15 залишено без змін.
З часом, ТОВ “СРЗ” було подано до господарського суду Донецької області заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Донецької області від 20.10.2015 по справі №905/1502/15, за результатами якої прохав скасувати рішення господарського суду Донецької області від 20.10.2015 у справі №905/1502/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Рішенням господарського суду Донецької області від 20.12.2016 по справі № 905/1502/15 заяву ТОВ “СРЗ” про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Донецької області від 20.10.2015 у справі №905/1502/15 задоволено, рішення господарського суду Донецької області від 20.10.2015 у справі № 905/1502/15 скасовано; в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків, до ТОВ “СРЗ”, м. Маріуполь Донецької області, про: розірвання договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 укладеного між ними на державне майно – цілісний майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, розташований за адресою: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2; зобов`язання ТОВ “СРЗ” повернути державне майно – цілісний майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, розташований за адресою: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Адмірала Луніна, 2 до сфери управління Міністерства інфраструктури України, відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.03.2018 рішення господарського суду Донецької області від 20.12.2016 у справі №905/1502/15 залишено  без змін.
Постановою Верховного Суду від 14.05.2019 касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області задоволено, рішення господарського суду Донецької області від 20.12.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.03.2018 у справі №905/1502/15 скасовано, прийнято нове рішення, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ “СРЗ” про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Донецької області від 20.10.2015 у справі №905/1502/15, рішення господарського суду Донецької області від 20.10.2015 у справі №905/1502/15 залишено в силі.
В подальшому, ТОВ “СРЗ” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про визнання договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 чинним та продовженим на термін до 17.06.2029, і на умовах, передбачених договором оренди №1055/03 від 17.06.2003. В межах даної справи також було прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Первинної профспілкової організації товариства з обмеженою відповідальністю “СРЗ” до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про зобов`язання припинити дії щодо витребування у товариства з обмеженою відповідальністю “СРЗ” цілісного майнового комплексу “Азовський судноремонтний завод”, що розташований за адресою: 87510, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, будинок №2, переданого ТОВ “СРЗ” за договором оренди №1055/03 від 17.06.2003, до моменту працевлаштування трудового колективу ТОВ “СРЗ” до новоствореного Державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження.
Рішенням господарського суду Донецької області від 18.12.2018 у справі №905/1401/18, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2018, в задоволенні первісного позову ТОВ “СРЗ” до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про визнання договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 чинним та продовженим на термін до 17.06.2029, і на умовах, передбачених договором оренди №1055/03 від 17.06.2003 – відмовлено; в задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Первинної профспілкової організації товариства з обмеженою відповідальністю “СРЗ” до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про зобов`язання припинити дії щодо витребування у ТОВ “СРЗ” цілісного майнового комплексу “Азовський судноремонтний завод”, що розташований за адресою: 87510, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, будинок №2, переданого ТОВ “СРЗ” за договором оренди №1055/03 від 17.06.2003, до моменту працевлаштування трудового колективу ТОВ “СРЗ” до новоствореного Державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2019 у справі №905/1401/18 касаційну скаргу ТОВ “СРЗ” на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 та рішення господарського суду Донецької області від 18.12.2018 (в частині відмови у задоволенні первісного позову) у справі №905/1401/18 повернуто без розгляду.
08.07.2016 позивач звернувся на адресу відповідача з заявою №11-04-03734, якою повідомив останнього про припинення договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 та що на новий строк зазначений договір оренди продовжено не буде. Позивач вимагав повернути майно із оренди відповідно до Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847. Позивач повідомив, що у разі невиконання обов`язку щодо повернення майна, вимагатиме сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування орендованим майном за весь час прострочення.
Відповідач отримав вказану заяву 12.07.2016, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, додана до матеріалів справи позивачем.
Листом №10000/1009 від 20.07.2016 “Щодо правомірності використання державного майна” відповідач звернувся до Фонду державного майна України”, в якому зазначив, що інвентаризацію цілісного майнового комплексу ДП “Азовський судноремонтний завод” не завершено з причин, що не залежить від ТОВ “СРЗ”, про що було повідомлено РВ ФДМУ по Донецькій області та наразі майно ЦМК “АСРЗ” перебуває у володінні ТОВ “СРЗ” та обліковується на його балансі. У даному листі відповідач прохав повідомити про правомірність використання в підприємницькій діяльності ТОВ “СРЗ” майна ЦМК “АСРЗ” до підписання акту приймання-передачі майна.
У відповіді на лист №10000/1009 від 20.07.2016 відповідача Регіональне відділення фонду державного майна України по Донецькій області Фонду державного майна України повідомило, що умовами договору оренди від 17.06.2003 №1055/03 не передбачена можливість використання в підприємницькій діяльності ТОВ “СРЗ” майна цілісного майнового комплексу “Азовський судноремонтний завод” після розірвання договору оренди. Водночас у вказаній відповіді повідомлено, що за інформацією наданою у листі Фонду державного майна України від 13.10.2016 №10-16-19448, проект розпорядження Кабінету Міністрів України “Щодо цілісного майнового комплексу державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” погоджено без зауваження Міністерством інфраструктури України, а зауваження Державної служби статистики України враховано. Крім того, у відповіді також зазначено, що за інформацією Фонду державного майна України листом від 28.09.2016 №10-16-18428 Фонд направив необхідні матеріали до Міністерства юстиції України для проведення правової експертизи проекту розпорядження, який після отримання висновку  Міністерства юстиції України буде внесено на розгляд Кабінету Міністрів України.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 №944-p “Про передачу цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” до сфери управляння Фонду державного майна” вирішено погодитися з пропозицією Фонду державного майва щодо передачі із сфери управління Міністерства інфраструктури України до сфери управління зазначеного Фонду цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, який розташований по пpocп. Адмірала Луніна, 2, у м. Маріуполі, з метою подальшої передачі його в оренду на конкурсних засадах.
Листом №1000/237 від 01.02.2017 “Щодо правомірності використання державного майна” відповідач звернувся до Фонду державного майна України, в якому прохав висловити пропозицію Фонду державного майна України, як власника ЦМК ДП “АСРЗ”, щодо можливості використання в підприємницькій діяльності ТОВ “СРЗ” майна ЧМК ДП “АСРЗ” до підписання акту приймання-передачі майна. 
23.02.2017 Фонд державного майна України та Міністерство інфраструктури України видали спільний наказ №285/68, яким  відповідно до господарського кодексу України, Законів України “Про управління об`єктами державної власності”, “Про оренду державного та комунального майна” та “Про Фонд державного майна України”, Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.1993 №158, Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.1997 за №446/2250, Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, постанови Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 №944-р “Про передачу цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” до сфери управління Фонду державного майна України від 22.04.2016 №3995/16/10-16, наказали з метою реалізації розпорядження Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 №944-р щодо передачі в оренду цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” на конкурсних засадах Фонду державного майна України забезпечити прийняття рішення про створення державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”.
06.03.2017 позивач звернувся до відповідача з листом №11-04-01194 “Щодо ЦМК “Азовський судноремонтний завод”, за змістом якого позивач повідомив, що нараховуватиме плату за користування цілісним майновим комплексом державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” до моменту повернення вказаного державного майна із оренди, а саме до моменту підписання акта приймання-передачі. Крім того, на підставі приписів ст.785 та ч.1 ст.253 Цивільного кодексу України регіональне відділення вимагає сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування цілісним майновим комплексом державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” з 13.07.2016 до моменту підписання акта приймання-передавання вказаного майна із оренди. 
29.03.2017 відповідач звернувся до Фонду державного майна України листом №61000/771, в якому вимагав надати відповідь щодо збереження робочих місць, заробітної плати, соціальних гарантій після передачі ЦМК до державної власності, а також чи передбачено державним бюджетом фінансування витрат зі збереження майна, отримання дозвільної документації, виплати заробітної платні працівникам до початку виробничої діяльності.
Фонд державного майна України у відповіді №10-16-7572 від 13.04.2017 на лист відповідача №61000/771 від 29.03.2017 повідомив, що регіональним відділенням за участю представників Міністерства інфраструктури України здійснюються заходи з утворення інвентаризаційної комісії та спільної комісії по розмежуванню і оцінці цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”. 
05.04.2018 позивач направив на адресу відповідача лист “Щодо заборгованості перед Державним бюджетом” №11-04-01587, яким повідомлено, що станом на 04.04.2018 за ТОВ “СРЗ” обліковується заборгованість перед Державним бюджетом у розмірі 2606356,20 грн., з них: 2542107,57 грн. – орендна плата та пені – 64248,63 грн. Зобов`язано ТОВ “СРЗ” у тижневий строк з моменту отримання даного листа сплати до Державного бюджету заборгованість з орендної плати і пені та надати на адресу регіонального відділення належним чином засвідчені копії платіжних доручень з відміткою банку. 
17.04.2018 відповідач розглянув лист позивача №11-04-01587 від 05.04.2018 та надав відповідь, відповідно до якої повідомив про вкрай важке фінансово-економічне становище підприємства, яке не дозволяє у повному обсязі погасити заборгованість. Відповідач зобов`язався погасити заборгованість у строк до 31.10.2018 згідно графіку.
02.05.2018  позивач повторно звернувся на адресу відповідача з листом “Щодо заборгованості перед Державним бюджетом” №11-04-02047, згідно з яким станом на 26.04.2018 за ТОВ “СРЗ” обліковується заборгованість перед Державним бюджетом з орендної плати у розмірі 3323844,16грн та пені – 100324,47грн. Зобов`язано ТОВ “СРЗ” у тижневий строк з моменту отримання даного листа сплати до Державного бюджету заборгованість з орендної плати і пені та надати на адресу регіонального відділення належним чином засвідчені копії платіжних доручень з відміткою банку.
Вказаний лист отримано відповідачем 08.05.2018, про що свідчить долучена позивачем до матеріалів справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. 
15.05.2018  ТОВ “СРЗ” надало відповідь на лист №11-04-02047 від 02.05.2018, зокрема відповідач повідомив про вкрай важке фінансово-економічне становище підприємства, яке не дозволяє у повному обсязі погасити заборгованість. Відповідач зобов`язався погасити заборгованість у строк до 31.10.2018 згідно графіку.
06.08.2018 Фонд державного майна України видав наказ “Про визначення балансоутримувача державного майна, що повертається із оренди” №1049, за змістом якого відповідно до Господарського та Цивільного кодексів України, Законів України “Про управління об`єктами державної власності” та “Про оренду державного та комунального майна”, керуючись Порядком повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847, у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди від 17.06.2003р. №1055/03 цілісного майнового комплексу державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, на підставі спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства інфраструктури України від 23.02.2017 №285/68 “Щодо ЦМК колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, наказано прийняти із оренди державне майно цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” відповідно до акта оцінки вартості майна станом на 30.04.2017, згідно з переліками майна, визначеними за результатами інвентаризації станом на 30.04.2017 і проведеного розмежування, та визначити Державне підприємство “Азовський судноремонтний завод” (код ЄДРПОУ 42168403) його балансоутримувачем.
14.08.2018 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області листом “Щодо повернення із оренди ЦМК колишнього ДП “Азовський судноремонтний завод” №11-04-03725 зобов`язало ТОВ “СРЗ” передати в двотижневий строк з моменту отримання даного листа державне майно цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” за актом приймання-передачі Державному підприємству “Азовський судноремонтний завод”.  
04.09.2018 відповідач надав відповідь №10200/10010-11-1976 на листи позивача №11-04-03725 від 14.08.2018 та №11-04-04025 від 03.09.2018, у відповідності до якої зазначив, що договір оренди є чинним та продовженим на той самий термін, тобто до 17.06.2029 і на тих самих умова, вважає, що вимога позивача щодо повернення цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” порушують права ТОВ “СРЗ” як законного орендаря і можуть бути розглянуті тільки після вирішення судом господарського спору по справі №905/1401/18.
11.10.2018  позивач знову звернувся на адресу відповідача з листом “Щодо заборгованості перед Державним бюджетом” №11-04-04772, у відповідності до якого станом на 10.10.2018 за ТОВ “СРЗ” обліковується заборгованість перед Державним бюджетом у розмірі 6983683,15 грн., з яких 6462887,25грн – орендна плата та пені – 520795,90 грн. Зобов`язано ТОВ “СРЗ” у тижневий строк з моменту отримання даного листа сплати до Державного бюджету заборгованість з орендної плати і пені та надати на адресу регіонального відділення належним чином засвідчені копії платіжних доручень з відміткою банку.
Зазначений лист отриманий уповноваженим представником відповідача 23.10.2018, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, додана до матеріалів справи позивачем. Доказів виконання зазначеної вимоги матеріали справи не містять.
Згідно Протоколу наради з опрацювання питання передачі ЦМК колишнього ДП “Азовський судноремонтний завод” на баланс ДП “Азовський судноремонтний завод” та налагодження роботи цього підприємства від 20.02.2019р., затвердженого в.о. голови Фонду державного майна України, вирішено:
-          погодитися із доцільністю та обґрунтованістю запропонованої поетапної передачі майна колишнього ДП “Азовський судноремонтний завод” на баланс ДП “АСРЗ”;
-          ТОВ “СРЗ” спільно з ДП “СРЗ” підготувати проект акта приймання-передавання частини майна колишнього ДП “Азовський судноремонтний завод” на баланс ДП “Азовський судноремонтний завод” та надати його у встановленому порядку Регіональному відділенню ФДМУ по Донецькій області;
-          Регіональному відділенню ФДМУ по Донецькій області організувати роботу щодо поетапної передачі державного майна колишнього ДП “Азовський судноремонтний завод” від ТОВ “СРЗ” до ДП “АСРЗ” та вжити при цьому дієвих заходів щодо захисту майнових інтересів держави згідно чинного законодавства;
-          в.о. директора ДП “АСРЗ” поетапно прийняти на баланс підприємства державне майно колишнього ДП “Азовський судноремонтний завод” та у разі встановлення за результатами обстеження неможливості подальшої експлуатації державного майна у зв`язку з його незадовільним станом здійснювати у встановленому порядку заходи щодо його списання з направленням отриманих при цьому коштів на оформлення дозвільної документації та фінансування фонду оплати праці та бюджетних платежів ДП “АСРЗ”.
03.06.2019 керуючись наказом Фонду державного майна України від 06.08.2018 №1049 “Про визначення балансоутримувача державного майна, що повертається із оренди” та Протоколом від 20.02.2019 наради з опрацювання питання передачі ЦМК колишнього ДП “Азовський судноремонтний завод” на баланс ДП “Азовський судноремонтний завод” та налагодження роботи цього підприємства, затвердженого в.о. голови ФДМ України, між ТОВ “СРЗ” та Державним підприємством “Азовський судноремонтний завод” підписано акт приймання-передавання частини державного майна зі складу цілісного майнового комплексу колишнього Державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, у відповідності до якого ТОВ “СРЗ” передано, а Державним підприємством “Азовський судноремонтний завод” прийнято частину державного майна зі складу цілісного майнового комплексу колишнього Державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, що розташований за адресою: 87510, м. Маріуполь, пр-т Луніна, 2, у кількості 48 одиниць необоротних активів (основних засобів) вартістю:
станом на 30.04.2017р.:
- первісна вартість – 3495056,50 грн.; 
- знос – 3485859,48 грн.;
- залишкова вартість -9197,02 грн.;
станом на 31.05.2019р. (з урахуванням фізичного зносу необоротних активі (основних засобів):
- первісна вартість – 3495056,50 грн.;
- знос – 3491503,48 грн.;
- залишкова вартість – 3553,02 грн.
17.12.2019 позивач звернувся до відповідача з листом №11-03-03-04984 “Щодо заборгованості перед Державним бюджетом”, в якому зобов`язує відповідача у тижневий строк з моменту отримання даного листа сплатити заборгованість з орендної плати і пені та надати на адресу відділення належним чином засвідчені копії платіжних доручень з відміткою банку. 
У листі №11-03-03-000262 від 13.01.2020 “Щодо ЦМК “Азовський судноремонтний завод” позивач, розглянувши лист позивача від 17.12.2019 №80000/10010-11-2460 “Щодо цілісного майнового комплексу державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” зазначив, що ані умовами договору оренди від 17.06.2003 №1055/03, ані вимогами чинного законодавства в сфері орендних правовідносин не передбачено таке право колишнього орендаря “експлуатувати і використовувати в своїй господарській діяльності” майно, що було предметом договору, після його розірвання. 
03.04.2020 відповідач звернувся до Фонду державного майна України з листом №10000/10010-11-527, в якому прохав надати письмове підтвердження для його пред`явлення Регістру судноплавства України щодо можливості з боку ТОВ “СРЗ” здійснювати експлуатацію об`єктів ЦМК ДП “АСРЗ” до завершення процедури повернення ЦМК ДП “АСРЗ”, зокрема гідротехнічних споруд (причалів), для отримання в порядку і спосіб, визначені діючим законодавством, дозвільних документів на використання гідротехнічних споруд (причалів).
У відповіді Фонд державного майна України №10-24-9185 від 12.05.2020 на зазначений лист відповідача повідомив, що вимогами чинного законодавства у сфері орендних правовідносин не передбачено таке право колишнього орендаря “здійснювати експлуатацію об`єктів ЦМК ДП “АСРЗ” до завершення процедури повернення ЦМК ДП “АСРЗ”, зокрема гідротехнічних споруд (причалів) після його розірвання, про що ТОВ “СРЗ” було повідомлено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях листом від 13.01.2020 №11-3-03-00262. Крім того, у зазначеному лист, Фонд державного майна України вимагав передати цілісний майновий комплекс колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” на баланс ДП “АСРЗ” та забезпечити погашення всіх заборгованостей ТОВ “СРЗ” перед державним бюджетом, що виникли в результаті користування державним майном.
14.09.2020 позивач звернувся до відповідача з листом №11-03-02-08247 “Щодо заборгованості перед Державним бюджетом”, в якому останній зобов`язує відповідача у тижневий строк з моменту отримання даного листа сплатити заборгованість з орендної плати і пені та надати на адресу відділення належним чином засвідчені копії платіжних доручень.
16.02.2021 відповідач звернувся до позивача з листом №10000/10010-11-249 від 16.02.2021, в якому вимагав надати письмове підтвердження, що ТОВ “СРЗ” користується ГТС, що входить до складу ЦМК “АСРЗ”, на законних підставах і відповідає за їх належний стан до завершення процедури передачі ЦМК “АСРЗ” від ТОВ “СРЗ” на баланс ДП “Азовський судноремонтний завод”(підписання акту приймання-передачі ЦМК АСРЗ).
У відповіді №11-03-03-01467 від 18.02.21 на даний лист, позивач повідомив відповідача, що вимогами чинного законодавства в сфері орендних правовідносин не передбачено таке право колишнього орендаря “експлуатувати і використовувати в своїй господарській діяльності” майно, що було предметом договору, після його розірвання. Водночас, у відповіді позивач зазначив, що на теперішній час ТОВ «СРЗ» залишається балансоутримувачем майна цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства “Азовський судноремонтний завод” та, як балансоутримувач, відповідає за належне утримання і збереження орендованого майна, що входить до складу ЦМК, до моменту підписання акта приймання-передачі майна, що повертається із оренди.
Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати за користування майном після припинення договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 за період з вересня 2018 року по жовтень 2020 року. 

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Статтею 11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України). 
У відповідності до ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як зазначалось, спір у даній справі пов`язаний з орендними правовідносинами сторін, які виникли на підставі договору оренди №1055/03 від 17.06.2003р.  майна, що належить до державної власності, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання    Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.
Згідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частинами першою та шостою ст.283 Господарського кодексу України     визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”  (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин), орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Згідно    зі ст.10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”     істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.
Згідно    ст.765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.
Частиною 1    ст.13 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 відповідачу було передано державне майно, про що свідчить акт прийому-передачі державного майна-цілісного майнового комплексу “Азовський судноремонтний завод” від 17.06.2003 (перелік майна змінювався договорами №1 від 04.01.2005, №3 від 30.09.2009, №4 від 12.11.2010, якими вносились зміни до договору оренди).
Статтею 762 Цивільного кодексу України та статтею 286 Господарського кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Частинами 1, 4    ст.286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.
Частиною 3    ст.18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі.
Згідно ч.ч.1 та 3 ст.19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”  орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.
Вказаним приписам законодавства кореспондує визначений умовами пункту 5.2 договору обов`язок орендаря своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.
Так, відповідно до пункту 3.1 договору, в редакції договору №3 від 30.09.2009, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, зі змінами та доповненнями і становить без ПДВ за вересень (базовий) місць 2009р. – 315203,92 грн. 
Нарахування ПДВ на суму орендної здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. 
Орендна плата за перший місяць оренди – жовтень 2009р., визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди на індекс інфляції за жовтень 2009 року.
Як було зазначено вище, рішенням господарського суду Донецької області від 20.10.2015 по справі №905/1502/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.01.2016 договір оренди №1055/03 від 17.06.2003 розірвано, зобов`язано ТОВ “СРЗ” повернути державне майно - цілісний майновий комплекс державного підприємства “Азовський судноремонтний завод”, розташований за адресою: 87510, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, 2.
Згідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11.12.2018 у справі № 910/3055/18).
Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Норми    статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 “Совтрансавто-Холдінг” проти України”, а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 “Брумареску проти Румунії” встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Отже, рішенням господарського суду Донецької області від 20.10.2015 та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.01.2016 у  справі № 905/1502/15, які набрали законної сили у порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України, не може бути поставлено під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити.
Відповідно до ч.3    ст.653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
За приписами ч.5 ст.188 Господарського кодексу України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Таким чином, договір оренди №1055/03 від 17.06.2003  вважається розірваним за рішенням суду з 20.01.2016. 
Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України, зокрема,    ст.785 Цивільного кодексу України.
За змістом наведених норм договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору, а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
При цьому колегія суддів зазначає, припинення договору означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).        
Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.
Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.
Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей    759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.
Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України,  яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що користування майном після припинення (розірвання) договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо стягнення орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі розірвання в судовому порядку тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам    Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. 
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, за висновками суду регулятивна норма статті 762 Цивільного кодексу України  ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої    статті 785 Цивільного кодексу України     ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.
Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору (до спливу строку дії договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.
Отже, положення пункту 3 частини першої статті    3 та статті    627 Цивільного кодексу України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (ст.6 Цивільного кодексу України). 
Таким чином, яким би способом в договорі не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення договору, що відбулося у спірних правовідносинах (пункт 10.2 договору), проте ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою    статті 785 ЦК України    (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений частиною другою    статті 785 ЦК України).
Колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Викладені вище висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021р. у справі №910/11131/19, а також   у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.07.2021 у справі №904/577/20.
З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за користування майном після припинення договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 за період з вересня 2018 року по жовтень 2020 року не підлягають задоволенню.
Також викладене свідчить про те, що листи боржника від 17.04.2018, 15.05.2018 не є підставою задоволення позову, оскільки в ході судового розгляду спору визнання позову не відбулося, а його вирішення по суті здійснюється на підставі зазначених вище положень ст. 785 ЦК України.
Крім цього, позивачем на підставі п.3.5 договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 нараховано та пред`явлено до стягнення пеню у загальному розмірі 1912987,54 грн. 
Так, відповідно до п.3.5 договору оренди №1055/03 від 17.06.2003 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі 120% річних від облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.
Проте, враховуючи висновки колегії суддів про відсутність у відповідача грошових зобов`язань за припиненим договором, невиконання яких тягло би за собою можливість застосування певного виду відповідальності, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 1912987,54 грн. також задоволенню не підлягають.

Стосовно доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони є тотожними доводам, які покладені позивачем в обґрунтування позову. Вказані доводи були проаналізовані як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції та їм надана відповідна правова оцінки, а мотиви їх відхилення зазначені вище.          
Отже, за висновками судової колегії, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку на підставі доказів, що були надані учасниками процесу. Судовою колегією не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду. 
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (вх.№3989Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2021 у справі № 905/694/21 (905/2048/18) залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Донецької області від 24.11.2021 у справі № 905/694/21 (905/2048/18) залишити  без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний тест постанови апеляційного суду складено 21.02.2022.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко  

Суддя                                                                                           В.В. Россолов