ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 січня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 915/564/21	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Ярош А.І.
суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М..
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи  апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії  «Дельта-лоцман» Державного підприємства  «Адміністрація морських портів України» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2021 року 
у справі № 915/564/21
за позовом    Державного підприємства      Адміністрація морських портів України      в особі філії     Дельта-лоцман    Державного підприємства      Адміністрація морських портів України
до    Товариства з обмеженою відповідальністю     “САНТАРЕКС”
про    стягнення грошових коштів у загальній сумі 31473 грн. 81 коп.
ВСТАНОВИЛА:
Державне підприємство “Адміністрація морських портів України” в особі філії “Дельта-лоцман” державного підприємства “Адміністрація морських портів України” звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “САНТАРЕКС” грошових коштів у загальній сумі 31473 грн. 81 коп., із яких: 29826 грн. 72 коп. ? штрафні санкції за порушення строків поставки товару; 1647 грн. 09 коп. ? штрафні санкції за порушення строків повернення невикористаної (незакритої) видатковими накладними попередньої оплати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання ТОВ “САНТАРЕКС” зобов`язань за укладеним з позивачем договором від 30.08.2019 № 237-В-ФДЛ-19, а саме, зобов`язань згідно п.п. 5.3 договору щодо своєчасної та у повному обсязі поставки оплаченого позивачем товару та згідно п. 6.3.6 договору щодо своєчасного повернення невикористаної (незакритої) видатковими накладними попередньої оплати, внаслідок чого за час відповідних прострочень позивачем нараховано штрафні санкції згідно указаних пунктів договору.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2021 року у справі №915/564/21 (суддя Давченко Т.М.) у задоволенні позову державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі філії “Дельта-лоцман” державного підприємства “Адміністрація морських портів України” відмовлено повністю.
При винесенні рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що умовами п. 5.3 договору в редакції додаткової угоди від 24.12.2019 № 1-19/237-В-ФДЛ-19 сторони встановили кінцевий строк поставки кожної партії товару ? не пізніше 27.12.2020. Сторони не скористалися своїм правом на внесення до договору уточнень щодо випадків, коли постачальником отримано заявку замовника більше ніж за 90 календарних днів або менше ніж за 90 календарних днів до дати 27.12.2020, а тому суд вважає коректним вважати кінцевою датою поставки товарів саме 27.12.2020.
Отже, суд встановив, що в даному випадку відповідачем не допущено порушення строків поставки товарів, у зв?язку з чим підстави для застосування до ТОВ “САНТАРЕКС” положень п.п. 7.2, 7.5 договору ? відсутні.
Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства  «Адміністрація морських портів України» з вказаним рішенням не погодилось та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2021 р. у справі № 915/564/21 та ухвалити нове рішення, яким позов ДП «АМПУ» в особі філії «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ» задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантарекс» на користь державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» державного підприємства «Адміністрація морських портів України» суму штрафних санкцій за порушення зобов`язань за Договором № 237-В-ФДЛ-19 в розмірі 31 473,81 грн.  Витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Сантарекс».
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає рішення Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/564/21 незаконним та необґрунтованим, оскільки прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права.
За доводами апелянта, господарський суд Миколаївської області в рішенні від 22.09.2021 чітко встановив, що сторони узгодили, що строк поставки кожної окремої партії товару: протягом 90 календарних днів з дати отримання Постачальником заявки Замовника на поставку партії Товару, але в будь-якому разі не пізніше 27.12.2020 року.
Судом також встановлено, що строк поставки товару - протягом 90 календарних днів з дати отримання Постачальником заявки Замовника Постачальником порушено.
Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що в даному випадку умови п. 5.3 договору в редакції додаткової угоди від 24.12.2019 № 1-19/237-В-ФДЛ-19 дозволяють дійти висновку про встановлення сторонами кінцевого строку поставки кожної партії товару - не пізніше 27.12.2020, а тому суд вважає коректним вважати кінцевою датою поставки товарів саме 27.12.2020. 
Строк виконання зобов`язання - поставки товару - чітко встановлено договором - протягом 90 календарних днів з дати отримання Постачальником заявки Замовника.
Скаржник зазначає, що фраза «не пізніше 27.12.2020» стосується лише випадку, коли постачальником отримано заявку замовника менше ніж за 90 календарних днів до дати 27.12.2020. Це є очевидним, оскільки, якщо б строк поставки був - «не пізніше 27.12.2020», то немає необхідності зазначати строк поставки - «протягом 90 календарних днів з дати отримання Постачальником заявки Замовника».
Крім того, строк поставки товару - «протягом 90 календарних днів з дати отримання Постачальником заявки Замовника» є конкретним, оскільки сторони чітко пов`язали його з датою вчинення сторонами певних дій - подання Замовником та отримання Постачальником заявки. В разі, якщо б сторони мали на увазі строк поставки товару - 27.12.2020, то не було б необхідності пов`язувати його в цьому ж пункті договору з датою отримання Постачальником заявки.
Таким чином, Господарський суд Миколаївської області під час прийняття рішення від 22.09.2021 у справі № 915/564/21 неправильно застосував норми матеріального права- статті 525, 526, 530 Цивільного кодексу України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №915/564/21 за апеляційною скаргою державного підприємства Адміністрація морських портів України  в особі філії Дельта-лоцман державного підприємства Адміністрація морських портів України на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2021 року. Ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення учасникам справи).
15.11.2021 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю  “САНТАРЕКС”, в якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
ТОВ “САНТАРЕКС” зазначає, що Господарським судом Миколаївської області правомірно взято до уваги те, що додатковою угодою № 1-19/237-В-ФЛЛ-19 від 24.12.2019 року до договору № 237-В¬ФЛЛ-19 від 30.08.2019 року Сторони, у зв`язку з відсутністю фінансування з сторони Апелянта, продовжили строки поставки Товару за Договором №237-В-ФДЛ-19 від 30.08.2019 року до 27.12.2020 року включно.
Крім того, з метою уникнення неоднозначного тлумачення Сторонами п.5.3. Договору, щодо строків поставки Товару, Відповідач звернувся до Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області з заявою про встановлення фактичний строк постачання джерел безперебійного живлення в комплектності згідно умов договору № 237-В-ФДЛ-19 від 30.08.2019 року. 30 листопада 2020 року ТОВ «Сантарекс» отримано від Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області експертний висновок №120-1181, згідно з яким експертом встановлено, що фактичний строк постачання джерел безперебійного живлення в комплектності згідно умов договору № 237-В-ФДЛ-19 від 30.08.2019 року складає до 28 грудня 2020 року. Відповідачем одразу ж 30.11.2020 року у відповідності з супровідним листом за № 1214 від 30.11.2020 року було направлено вищезазначений експертний висновок Апелянтові.
Фактично джерело безперебійного живлення 30кВА поставлено Відповідачем на адресу Позивача 01.12.2020 року, що підтверджується Видатковою накладною № SSR1911690 від 01.12.2020 року, а джерело безперебійного живлення l0кВА поставлено 02.12.2020 року, що підтверджується Видатковою накладною № SSR1911702 від 02.12.2020 року - тобто в межах строку передбаченого п. 5.3. Договору, а саме до 28.12.2020 року (копії відповідних видаткових накладних наявні в матеріалах справи).
Беручи до уваги вищевикладене, Відповідачем не порушено строки постачання Товару за договором № 237-В-ФДЛ-19 від 30.08.2019 року укладеним між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-лоцман» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНТ АРЕКС». За таких обставин, думка Апелянта щодо порушення Відповідачем строків поставки Товарів, та застосування до Відповідача відповідних штрафних санкцій за порушення строків постачання Товару, є безпідставними та необґрунтованими.
Господарським судом Миколаївської області правомірно взято до уваги пояснення Відповідача які підтверджуються експертним висновком, що у відповідності з умовами Договору відповідальність Постачальника за можливе несвоєчасне поставлення Товару настає саме після 27.12.2020 року. Оскільки Відповідачем здійснено постачання Товару в повному обсязі до 27.12.2021 року, то застосування будь-яких штрафних санкцій є безпідставним.
Отже, Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, вважає, що 22.09.2021 року прийняв законне Рішення по справі №915/564/21 без порушення норм матеріального та процесуального права.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши обставини та матеріали справи, відповідність викладених у оскаржуваному рішенні суду висновків обставинам справи і доказам, перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, судова колегія доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі укладено договір від 30.08.2019 № 237-В-ФДЛ-19 (далі ? договір), згідно умов якого ТОВ “САНТАРЕКС” (постачальник) зобов`язується поставити Філії “Дельта-лоцман” (замовнику) товари, зазначені у п. 1.2 цього договору, а замовник ? прийняти і оплатити такі товари; найменування (номенклатура, асортимент), кількість, ціна та вартість товару визначені у специфікації (додаток 1 до договору), що є невід`ємною частиною цього договору (п.п. 1.1-1.2 договору).
Авансування, поставка, прийняття та, відповідно, оплата товару за цим договором здійснюється тільки за умови наявності фінансування та витрат в межах показників затвердженого фінансового плану замовника на відповідний рік (відкладальна обставина згідно статті 212 ЦК України). Відкладальна обставина вважається такою, що настала, в день направлення замовником постачальнику письмового повідомлення про затвердження фінансового плану на відповідний рік, або наявність окремого відповідного рішення Кабінету Міністрів України (п. 1.4 договору).
Поставка товару здійснюється партіями на підставі заявки замовника на поставку відповідної партії товару, на умовах DDP відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року) “ІНКОТЕРМС-2010” із покладанням на постачальника додаткового обов`язку розвантаження товару та обов`язку нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту передачі товару замовнику. У заявці замовника на поставку відповідної партії товару зазначається найменування, кількість та вартість товару (кожної одиниці товару), що підлягає поставці відповідно до цієї заявки (п. 5.1 договору).
Видаткова накладна на товар підписується замовником тільки за наявності товарно-транспортної накладної, у разі доставки товару кур`єрською службою ? за наявності квитанції (або іншого документа), опису товару (п. 5.2 договору).
Строк поставки кожної окремої партії товару: протягом 90 календарних днів з дати отримання постачальником заявки замовника на поставку партії товару, але в будь-якому разі не пізніше 27.12.2019 (п. 5.3 договору). 
Ціна цього договору визначена у специфікації (додаток 1 до договору), що є невід`ємною частиною цього договору, і становить 1946448 грн. з ПДВ. Ціна договору включає вартість самого товару, витрати на транспортування товару до місця поставки, навантаження, розвантаження, сплату податків і зборів (обов`язкових платежів), та інші платежі, всі банківські витрати, усі інші витрати постачальника, пов`язані із поставкою товару. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.п. 3.1-3.3 договору).
Замовник здійснює попередню оплату за кожну окрему партію товару, що підлягає поставці згідно заявки замовника, в розмірі 25 % відсотків від суми рахунку, виставленого постачальником, протягом 10-ти банківських днів з дати отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку постачальника. Замовник здійснює остаточну оплату за кожну окрему поставлену партію товару, з урахуванням сплаченої попередньої оплати, протягом 10-ти банківських днів з дати отримання замовником оригіналу належним чином оформленого рахунку та підписання сторонами відповідних видаткових накладних, в залежності під того, яка дата є більш пізньою (п.п. 4.1-4.2 договору).
Постачальник протягом строку поставки відповідної партії товару зобов`язаний використати отриману від замовника попередню оплату; протягом 5-ти банківських днів з дня закінчення строку поставки товару (відповідної партії товару), зазначеного в п. 5.3, але в будь якому разі не пізніше 27.12.2019, невикористані суми попередньої оплати (у разі наявності) повертаються замовнику (п. 4.3 договору).
Після закінчення строку поставки товару (відповідної партії товару) повернути замовнику невикористані (незакриті) суми попередньої оплати (у разі наявності) протягом 5-ти банківських днів з дня закінчення строку поставки товару (відповідної партії товару), зазначеного в п. 5.3, але в будь якому разі не пізніше 27.12.2019 (п. 6.3.6 договору).
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором. За порушення строків поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, поставка якого прострочена, за кожний календарний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7-ми відсотків вказаної вартості (п.п. 7.1-7.2 договору).
У разі несвоєчасного повернення невикористаної (незакритої) видатковими накладними попередньої оплати (у разі наявності) відповідно до умов цього договору, постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми неповернутої (несвоєчасно повернутої) попередньої оплати за кожен день прострочення (п. 7.5 договору).
Сторонами погоджено, що договір набирає чинності з дня його укладення і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань по цьому договору (п. 10.1 договору).
Зміни або доповнення до цього договору, що не обумовлені умовами цього договору, вносяться сторонами виключно в письмовій формі шляхом укладання додаткової угоди, скріпляються підписами і печатками сторін (за наявності) (п. 11.2 договору).
До договору сторонами укладено специфікацію, якою погоджено поставки: джерела безперебійного живлення 10кВа вартістю 525000 грн. без ПДВ та джерела безперебійного живлення 30кВа вартістю 1097040 грн. без ПДВ; загальна вартість товарів по специфікації склала суму 1946448 грн. з ПДВ.
У подальшому сторонами укладено до договору додаткову угоду від 24.12.2019 № 1-19/237-В-ФДЛ-19, якою внесені до договору зміни у зв??язку з незатвердженням річного фінансового плану замовника на 2019 рік станом на 02.12.2019 та перенесенням плану капітальних інвестицій на 2020 рік.
Серед іншого, сторонами вирішено викласти п. 5.3 договору в такій редакції: “5.3. Строк поставки кожної окремої партії Товару: протягом 90 календарних днів з дати отримання Постачальником заявки Замовника на поставку партії Товару, але в будь-якому разі не пізніше 27.12.2020 року. Товар поставляється в упаковці, що забезпечує його захист від зовнішнього впливу та цілісність при транспортуванні, завантаженні та розвантаженні”, а п. 6.3.6. договору ? в такій редакції: “6.3.6. Після закінчення строку поставки Товару (відповідної партії Товару) повернути Замовнику невикористані (незакриті) суми попередньої оплати (у разі наявності) протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня закінчення строку поставки Товару (відповідної партії Товару), зазначеного в п. 5.3, але в будь якому разі не пізніше 27.12.2020 року”.
Крім того, сторонами продовжено строк дії договору до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань по цьому договору.
На виконання умов договору позивачем, після затвердження фінансового плану ДП “АМПУ” на 2020 рік, направлено ТОВ “САНТАРЕКС” заявку від 17.08.2020 № 1833/29-03-05/Вих/29 про забезпечення своєчасної поставки товарів згідно специфікації до договору у повному обсязі. Згідно позначки на корінці супровідного листа, заявку отримано уповноваженим представником відповідача 17.08.2020 (а.с. 39-40).
ТОВ “САНТАРЕКС”, отримавши заявку, виставило позивачу рахунок-фактуру від 17.08.2020 № SSR2001412 на оплату обумовлених у специфікації товарів на суму 1946448 грн. з ПДВ (а.с. 41).
Філією “Дельта-лоцман” на виконання умов п. 4.1 договору 27.08.2020 перераховано відповідачу попередню оплату замовленого товару в сумі 486612 грн. згідно платіжного доручення від 27.08.2020 № 4761.
Листом від 30.11.2020 року № 1214 ТОВ «Сантарекс» повідомив Філію “Дельта-лоцман” про те. що фактичний строк постачання замовлених ним товарів ? до 28.12.2020, що спричинено карантинними заходами та скороченням виробництва. У зв?язку з цим відповідач просив про внесення відповідних змін до договору (а.с. 46).
На підтвердження викладених у листі доводів відповідачем надано позивачу експертний висновок експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Фокіна О.С. від 30.11.2020 № 120-1181 (а.с. 47).
У подальшому відповідачем 01.12.2020 та 02.12.2020 року поставлено Філії “Дельта-лоцман” товари згідно специфікації, про що сторонами складені видаткові накладні від 01.12.2020 № SSR1911690 про поставку джерела безперебійного живлення 30кВА вартістю 1316448 грн. з ПДВ та від 02.12.2020 № SSR1911702 про поставку джерела безперебійного живлення 10кВА вартістю 630000 грн. з ПДВ (а.с. 43-44). Зазначені видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплені печатками сторін.
Позивачем здійснено остаточний розрахунок за поставлені ТОВ “САНТАРЕКС” товари згідно платіжного доручення від 15.12.2020 № 7020 на суму 1459836 грн. (а.с. 45).
Звертаючись до суду, позивач стверджує, що зазначені вище поставки товару здійснені ТОВ “САНТАРЕКС” з порушенням визначених у договорі строків поставки (90 календарних днів з дати отримання заявки на поставку товару ? 17.08.2020), а саме, по джерелу безперебійного живлення 30кВА прострочення поставки склало 15 календарних днів, а по джерелу безперебійного живлення 10кВА ? 16 календарних днів.
Крім того, на думку позивача, ТОВ “САНТАРЕКС” після закінчення строку поставки (90 календарних днів з дати отримання заявки на поставку товару) мало в порядку п. 6.3.6 договору повернути Філії “Дельта-лоцман” невикористану (незакриту) видатковими накладними суму переплати ? 486612 грн.
У зв?язку з цим позивачем нарахована відповідачу пеня в порядку п.7.2 договору у сумі 29826 грн. 72 коп. та пеня в порядку п. 7.5 договору в сумі 1647 грн. 09 коп., стягнення яких є предметом спору в даній справі.
Філією “Дельта-лоцман” направлено відповідачу претензію від 28.12.2020 № 2932, в якій зазначено про порушення строків поставки товарів та викладено вимогу, зокрема, про сплату пені в загальній сумі 31473 грн. 81 коп. (а.с. 48-52), проте відповідач у відповіді від 04.01.2021 № 1 зазначив, що не вважає строки поставки товарів за договором порушеними зі свого боку (а.с. 53-54). 
За договором поставки одна сторона – постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 ГК України). 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України). 
Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).
Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). 
Порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України). 
Штрафні санкції за порушення грошових зобов?язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України). 
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов?язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання.
Підставою для нарахування штрафних санкцій, стягнення яких є предметом спору в даній справі, є порушення ТОВ “САНТАРЕКС” визначених у договорі строків поставки товарів, а також неповернення у зв?язку з закінченням відповідних строків попередньої оплати.
Умовами п.п. 5.3 договору в редакції додаткової угоди від 24.12.2019 № 1-19/237-В-ФДЛ-19, сторонами погоджено, що строк поставки кожної окремої партії товару: протягом 90 календарних днів з дати отримання постачальником заявки замовника на поставку партії товару, але в будь-якому разі не пізніше 27.12.2020.
Пунктом 6.3.6 договору сторони визначили обов`язок постачальника повернути замовнику невикористані (незакриті) суми попередньої оплати (у разі наявності) протягом 5-ти банківських днів з дня закінчення строку поставки товару (відповідної партії товару), зазначеного в п. 5.3, але в будь якому разі не пізніше 27.12.2020.
Судом встановлено, що 17.08.2020 року позивачем направлено, а ТОВ “САНТАРЕКС” у цей же день отримано заявку про забезпечення своєчасної поставки товарів згідно специфікації до договору у повному обсязі.
Поставка товару згідно специфікації, відбулась 01.12.2020 та 02.12.2020 року, про що сторонами складені відповідні видаткові накладні.
При цьому, позивач вважає, що пунктом 5.3 договору в редакції додаткової угоди встановлено строк поставки кожної окремої партії товару протягом 90 календарних днів з дати отримання постачальником заявки замовника на поставку партії товару, тому за доводами позивача, поставка повинна була відбутись через 90 календарних днів з 17.08.2020 року, а саме до 15.11.2020 року.
В свою чергу, відповідач вважає кінцевою датою поставки товару згідно пункту 5.3 договору в редакції додаткової угоди 27.12.2020. Отже, має місце неоднакове трактування сторонами умов договору.
У відповідності до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов?язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов?язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду (ст. 251 ЦК України).
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).
Договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством (ст. 267 ГК України).
Відповідно до правил тлумачення змісту правочину, визначених частиною 3 статті 213 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, а також можливість встановлення їхнього змісту порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зміст пункту 5.3 договору в редакції додаткової угоди від 24.12.2019 № 1-19/237-В-ФДЛ-19 свідчить про те, що сторонами погоджено строк поставки товару протягом 90 календарних днів з дати отримання Постачальником заявки Замовника, однак в будь-якому разі не пізніше 27.12.2020.
Доводи апелянта про те, що фраза «не пізніше 27.12.2020» стосується лише випадку, коли постачальником отримано заявку замовника менше ніж за 90 календарних днів до дати 27.12.2020 року, судова колегія відхиляє, оскільки такого застереження умови договору не містять.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що оскільки сторони не скористалися своїм правом на внесення до договору уточнень щодо випадків, коли постачальником отримано заявку замовника більше ніж за 90 календарних днів або менше ніж за 90 календарних днів до дати 27.12.2020, є доцільним вважати кінцевою датою поставки товарів саме 27.12.2020.
В даному випадку товари фактично поставлені ТОВ “САНТАРЕКС” позивачу 01 та 02 грудня 2020 року, тобто, без порушення строку поставки товару, визначеного п.5.3 договору.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 73 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).
З урахуванням викладеного, оскільки судовою колегією встановлено, що в даному випадку відповідачем не допущено порушення строків поставки товарів за договором поставки, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до ТОВ “САНТАРЕКС” положень п.п. 7.2, 7.5 договору.
Крім того, колегія суддів зауважує про відсутність підстав для повернення відповідачем попередньої оплати позивачу, оскільки вона була використана як оплата за поставлений товар, який прийнято позивачем без зауважень.
Будь-яких порушень процесуальних норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, або неправильного застосування норм матеріального права при розгляді апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції виявлено не було, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене рішення – залишенню без змін.
За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії  «Дельта-лоцман» Державного підприємства  «Адміністрація морських портів України» залишається без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 22.09.2021 року у справі №915/564/21 підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника. 
Керуючись ст. ст. 129, 231, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст. 276, 282-285 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії  «Дельта-лоцман» Державного підприємства  «Адміністрація морських портів України» залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Миколаївської області від 22.09.2021 року у справі №915/564/21 залишити без змін.
Постанова в порядку статті 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя                                                            А.І. Ярош

Суддя                                                                                                 Г.І. Діброва
            
Суддя                                                                                                    Н.М. Принцевська