П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 р. Категорія 109040000	м.Одеса	Справа № 420/13689/21	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
час і місце ухвалення: не зазначено, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Бахової Вікторії Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Бахової Вікторії Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення.
          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у відкритті провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Бахової Вікторії Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення відмолено. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції не врахував, що позивач оскаржує виключно відмову у вчиненні реєстраційних дій з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», жодних цивільно-правових відносин між сторонами не існує.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Бахової Вікторії Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Бахової Вікторії Іванівни №58789589 від 16.06.2021 року про відмову у припиненні обтяження (арешту) речових прав нерухомого майна, застосованих ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2019 року по справі №495/9801/19.     
Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку позивач, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», звертається до суду не за захистом своїх прав в публічно-правовому спорі, а на захист особистих майнових прав у  цивільних правовідносинах. При цьому, заявлені позовні вимоги є похідними від вимог у приватно-правовому спорі, які розглядаються в порядку цивільного судочинства, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має розглядатися згідно правил підсудності, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За приписами ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.1, п.2, п. 7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Як встановлено п. 1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
З огляду на викладене, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що для того, щоб кваліфікувати спір як публічно-правовий, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою. Разом з тим сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.
Суд апеляційної інстанції враховує, що до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Аналогічна правова позиція наведена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17, від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, від 22.01.2020 у справі №826/8592/16 тощо.
При цьому, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
В свою чергу, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.
          Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала цивільна справа №495/9801/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної   Г.В.   про скасування запису у державному реєстрі про право власності, про іпотеку, про обтяження щодо земельної ділянки.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2019 року у цивільній справі №495/9801/19 забезпечено позов шляхом накладення арешту у вигляді заборони відчуження земельної ділянки кадастровий номер 5120885100:01:003:0217.
У зв`язку із скасуванням постановою Одеського апеляційного суду від 22.09.2020 року ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2019 року у цивільній справі №495/9801/19 про забезпечення позову, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Бахової Вікторії Іванівни із заявою про зняття обтяження, накладеного ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2019 року у цивільній справі №495/9801/19.
За результатом прийнятого рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Бахової Вікторії Іванівни відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження (арешту) речових прав нерухомого майна.                               
В позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області Бахової Вікторії Іванівни №58789589 від 16.06.2021 року про відмову у державній реєстрації припинення обтяження (арешту) речових прав нерухомого майна, застосованих ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2019 року по справі №495/9801/19.
Відповідно до ч. 1     ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України     суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Враховуючи вище викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку позивач Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звертається до суду не за захистом своїх прав в публічно-правовому спорі, а на захист особистих майнових прав у   цивільних правовідносинах.
При цьому, заявлені позовні вимоги є похідними від вимог у приватно-правовому спорі, які розглядаються в порядку цивільного судочинства, а тому даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має розглядатися згідно правил підсудності, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.
Враховуючи, що цей пір є приватноправовим та має вирішуватись за правилами цивільного судочинства, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. 
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», - залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі № 420/13689/21, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

      суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
      судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.