УХВАЛА
25 січня 2022 року 
м. Київ

cправа №  911/2320/20 
Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду: 
Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Управління економічного, регіонального та гуманітарного розвитку Бориспільської районної державної адміністрації Київської області
на рішення господарського суду Київської області від 12.04.2021 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021,
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "Хоум-Нет"
до Управління економічного, регіонального та гуманітарного розвитку Бориспільської районної державної адміністрації Київської області
про стягнення 2  224  190,92  грн,

ВСТАНОВИВ:

Управління економічного, регіонального та гуманітарного розвитку Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (далі - Управління, відповідач, скаржник) звернулося 17.01.2022 до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення господарського суду Київської області від 12.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 (повний текст постанови виготовлено 23.12.2021) зі справи №  911/2320/20 у частині позовних вимог, які було задоволено та направити страву у цій частині на новий розгляд до місцевого господарського суду. Крім того, скаржник звернувся з: клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження спірних судових актів; клопотанням про відстрочення сплати судового збору; заявою про зупинення виконання спірних судових актів на час розгляду касаційної скарги.

Касаційна скарга відповідача не відповідає вимогам статті 290 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" [у редакції, що діяла на час подання (2020 рік) даної позовної заяви] ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у 2020 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2  102  грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що у 2020 році у справі №  911/2320/20 подано позов про стягнення 2  224  190,92  грн за неналежне виконання договору підряду від 20.11.2018 №  2018/11/20-01, в частині своєчасної оплати виконаних позивачем робіт з яких: 2  205  729,60  грн. - основного боргу, 453,23  грн- пені, 13  569,63  грн - 3% річних та 4  411,46  грн - інфляційних втрат.

Рішенням місцевого суду від 12.04.2021, залишеним без змін постановою апеляційного господарського суду від 01.12.2021, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто: 2  205 729,60  грн. - основного боргу, 453,23  грн- пені, 13  569,63  грн - 3% річних, а всього: 2  219  752,46  грн. У вимогах стосовно стягнення інфляційних втрат - відмовлено. Скаржником судові акти оскаржуються у задоволеній частині. Отже, предметом касаційного розгляду є одна майнова вимога.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги, мав бути сплачений судовий збір за одну майнову вимогу із суми, що є предметом оскарження до касаційної інстанції (тобто із 2  219  752,46  грн.). Отже, сума судового збору за розгляд касаційної скарги складає 66  592,57  грн (1,5 ціни позову х 200%).

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі. Натомість скаржник разом із касаційною скаргою подав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги та надання йому строку для усунення відповідних недоліків.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1)  розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)  позивачами є: а)  військовослужбовці; б)  батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)  одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)  члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)  особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3)  предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. У зв`язку із чим відсутні підстави для відстрочення або розстрочення відповідачу сплати судового збору в силу вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (§  60).

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, за якою основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Суд касаційної інстанції зазначає, що Управлінню необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме: у сумі 66  592,57  грн, за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;
- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Крім того, відповідач звернувся із клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження спірних судових актів, обґрунтовуючи поважність пропуску строку неотриманням повного тексту спірної постанови апеляційного господарського суду від 01.12.2021 на момент звернення з касаційною скаргою взагалі. Дослідивши обставини поважності пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає зазначити про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції вказує про необґрунтованість клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження спірних судових актів, оскільки скаржником не надано належних доказів звернення з відповідною заявою до суду апеляційної інстанції про видачу копії постанови й, відповідно, належних доказів поважності пропуску строку на касаційне звернення.

Згідно з частиною третьою статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що касаційна скарга подана Управлінням після закінчення строків, установлених статтею 288 ГПК України, а підстави, щодо поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд касаційної інстанції в порядку частини третьої статті 292 ГПК України залишає вказану касаційну скаргу на оскаржувані судові акти зі справи №  911/2320/20 без руху.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідач протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та надати докази на підтвердження своїх доводів щодо поновлення строку на оскарження або навести інші підстави для поновлення строку.

Верховний Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Щодо заяви про зупинення виконання спірних судових актів на час розгляду касаційної скарги, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що касаційна скарга зі справи №  911/2320/20 підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, заява про зупинення виконання спірних судових актів на час розгляду касаційної скарги буде розглянута Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.  Касаційну скаргу Управління економічного, регіонального та гуманітарного розвитку Бориспільської районної державної адміністрації Київської області на рішення господарського суду Київської області від 12.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2021 зі справи №  911/2320/20 залишити без руху.

2.  Надати Управлінню економічного, регіонального та гуманітарного розвитку Бориспільської районної державної адміністрації Київської області строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка,6.

3.  Роз`яснити Управлінню економічного, регіонального та гуманітарного розвитку Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, Судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                      І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                      І. Колос

Суддя                                                                                                      Т. Малашенкова