ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 404/4447/21 (2-а/404/88/21)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги   ОСОБА_1 , Департаменту патрульної поліції  України 
на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда  від 04 листопада 2021 року (головуючий суддя: Варакіна Н.Б.) по адміністративній справі № 404/4447/21(2-а/ 404/ 88/21)
за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Курбанова Шакіра Техрановича, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції України про визнання дій   протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 05.06.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідачів  інспектора роти 4 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Курбанова Ш.Т.(далі інспектора поліції Курбанова Ш.Т.), Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції України, в якому просить визнати дії інспектора поліції Курбанова Ш.Т. протиправними, скасувати винесену ним постанову серії ЕАН№4342042 від 12.06.2021 року, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити. 
Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю належних доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, що виключає підстави для застосування до нього адміністративного стягнення.
Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда  від 04.11.2021 року  позов задоволено частково, постанова серії ЕАН № 4342042 від 12.06.2021 року, винесена інспектором поліції Курбановим Ш.Т. по справі  про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасована, провадження у справі закрите. У задоволенні позову в іншій частині  відмовлено.  
           Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позову, та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі .  
          Відповідач також звернувся з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції, в якій просить  скасувати рішення в частині задоволення позову, та в задоволенні позову відмовити. 
  Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не задоволенню, а  апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції  України задоволенню підлягає з огляду на наступне.
          Із матеріалів справи вбачається, що 12.06.2021 року інспектором поліції Курбановим Ш.Т. винесено постанову серії ЕАН№4342042, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.
           З тексту зазначеної постанови видно, що 12.06.2021 року  о 12 год.54 хв. в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» в м. Кропивницькому по вул. Холодноярська,65, автомобіль HYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_1 ,  під керуванням ОСОБА_1  рухався  зі швидкістю 83 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год., тим самим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 33 км/год, чим порушив вимоги пп.12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР    України).
Швидкість транспортного засобу інспектором поліції вимірювалась технічним приладом - ТruСАМ Тс000429, до постанови додана відеофіксація з боді-камери.  
           Приписами п. 11 ч. 1    ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та    ст. 222 КУпАП    встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням    Правил дорожнього руху    його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення    правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі    наказом        № 1395 від 07.11.2015 року МВС України  затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу;  постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації. 
Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положення п.1.10 ПДР визначає значення термінів, зокрема: населений пункт, забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункта", 5.47 "Населений пункт", 5.48 "Кінець населеного пункта".
Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно положень ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються позивачем в тексті позовної заяви, що він, керуючи  атомобілем HYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_1 ,  12.06.2021 року в районі вул. Холодноярська,65 в м. Кіровограді зупинений інспектором поліції за перевищення дозволеної швидкості руху, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена відповідальність  за ч.1 ст.122 КУпАП .
Приєднаний до оскаржуваної постанови відеозапис дає можливість ідентифікувати державний номерний знак автомобіля, що на ній зображений, а також його марку, колір, модель та швидкість руху у момент вимірювання, яка становила 83 км/год,  що на 33 км/год перевищувало допустиму швидкість руху в населеному пункті , в якому він рухався, що є порушенням вимог п.12.4 ПДР.
Суд першої інстанції в рішенні зазначив, що єдиним доказом перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт» є здійснення інспектором поліції Курбановим Ш.Т. вимірювання швидкості руху автомобіля приладом Трукам Тс000429.
При цьому вказав про врахування судом положень ст. 40 Закону № 580-VIII, якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, та обставину, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку зазначеної ст. 40 Закону № 580-VIII.
Наданий відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення- перевищення швидкості руху в межах населеного пункту, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на ту обставину, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак « 5.70») спростовується наступним. 
Дорожній знак « 5.70» «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів, та відноситься до категорії інформаційно- вказівних знаків.
В той же час, Закон № 580-VIII не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху, що свідчить про безпідставність посилань  на протиправність спірної постанови у зв`язку з відсутністю доказів наявності на місці фіксації перевищення швидкості дорожнього знаку « 5.70» 
Доводи Позивача про порушення інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки за наслідками дослідження відеозаписів з нагрудної камери поліцейського встановлено, що відповідачем дотримана процедура розгляду справи про адміністративні правопорушення. Так, відповідачем повідомлено позивача, яке порушення ним вчинено, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його ознайомлено з доказами, які підтверджують факт порушення ним п. 12.4 ПДР, а саме з фото з вимірювача TruCam ТС000429.
Викладене свідчить, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв в межах наданих повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства, адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.  застосована до позивача в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду   справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в задоволенні позову варто відмовити.
Керуючись ст. 271, 272, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -                                                     

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  України – задовольнити.
Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда  від 04 листопада 2021 року   по адміністративній справі № 404/4447/21(2-а/404/88/21) – скасувати в частині задоволення позову щодо скасування постанови серії ЕАН № 4342042 від 12.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., закриття провадження у справі, та прийняти постанову. 
В задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування винесеної інспектором роти 4 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Курбановим Шакіром Техрановичем  постанови серії ЕАН № 4342042 від 12.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., закриття провадження у справі – відмовити.
В іншій частині рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда  від 04 листопада 2021 року   по адміністративній справі № 404/4447/21(2-а/404/88/21) - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 лютого 2022 року, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.   

Головуючий - суддя                                                            Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай