ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 676/6673/21
Провадження № 22-ц/4820/324/22

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М. , Ярмолюка О.І.,

 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2021 року (суддя Бондар О.О.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,
в с т а н о в и в :
У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що від шлюбу з відповідачем мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом із позивачкою, відповідач проживає окремо з липня 2021 року, допомоги на утримання дружини позивач не надає. Матеріальний стан позивачки є скрутним, оскільки донька потребує постійної уваги та догляду, у зв`язку із чим позивачка не може працювати та отримувати кошти. 
Відповідач має постійний дохід, працює неофіційно, інших осіб на утриманні та неповнолітніх дітей не має. 
У зв`язку із чим позивачка просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2300 грн. щомісячно до досягнення донькою трирічного віку.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2021 року позов задоволено.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання в розмірі 2300 гривень 00 коп., щомісячно, починаючи з 17 листопада 2021 року і до 01 лютого 2023 року.
Зазначено, що рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в сумі 454 гривень 00 коп.
Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 гривні 00 коп. віднесено на рахунок держави.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати її, а також утримувати матір його дитини в період вагітності та період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, однак матеріальної допомоги на утримання матері не надає.
При задоволенні позову суд враховував матеріальне становище відповідача.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходив з того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд має вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому стягнув з відповідача на користь держави 454 грн. 00 коп.
Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454 гривні 00 коп. віднесено на рахунок держави.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність вимог матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, просить рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задоволити позовні вимоги та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 17 листопада 2021 року і до 01 лютого 2023 року, в решті рішення залишити без змін.
В обґрунтування скарги зазначив, що 30 листопада 2021 року перед розглядом даної справи між сторонами була досягнута домовленість про сплату відповідачем на утримання дружини аліментів у розмірі 1500 грн щомісячно, про що було написано заяву, яка долучена до матеріалів справи.
Однак, ознайомившись з повним рішенням суду, апелянт зазначає, що суд неправильно застосував норми матеріального права, вийшов за межі вимог позивача, яка просила суд частково задоволити її позовні вимоги та написала перед розглядом справи відповідну заяву.
Разом з тим, судом першої інстанції у рішенні про домовленість сторін нічого не зазначено, натомість помилково зазначено, що подана заява позивача, в якій вона просить задоволити позов, та заява відповідача про визнання позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Крім того, згідно із заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області по справі №676/6073/21 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 4500 грн. щомісячно, починаючи з 13.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття.
Суд всупереч ч. 4 ст. 84 СК України, яка передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, матеріалів справи не дослідив. В матеріалах справи немає жодного доказу про матеріальне становище відповідача та про те, чи у відповідача така можливість є, і він дійсно може сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 2300 грн. щомісяця. Водночас, саме на позивача покладено обов`язок доведення позовних вимог. В свою чергу, відповідачем до апеляційної скарги надається копія Акту обстеження матеріально-побутових умов №2048 від 29.11.2021 та копія Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи станом на 30.11.2021, які апелянт просить долучити до матеріалів справи, оскільки ці документи не могли бути подані до суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2021 року - залишити без змін.
Зазначає, що домовленості між сторонами щодо сплати на утримання ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1500 грн. не було. Навпаки, підтвердження того, що відповідач позов про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 2300 грн. щомісяця визнає, є його заява, яка міститься в матеріалах справи. Будь яких доказів щодо неможливості сплати аліментів у вказаному розмірі відповідачем не надано. Відтак, не можуть бути взяті до уваги довідки про склад сім`ї, акт обстеження умов проживання, відомості щодо батьків, долучені до апеляційної скарги, оскільки такі докази не були надані суду першої інстанції, і апелянт не пояснив, чому їх не надав суду першої інстанції.
Крім того, хоча апелянт проживає з батьками, проте останні не перебувають на його утриманні, оскільки отримують пенсійне забезпечення.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кам`янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №419 від 27 липня 2019 року (а. с. 2).
З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Виконавчим комітетом Колибаївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №2 від 12.02.2020, вбачається, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 3).
Також, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , з його підписом, у якій останній просить справу за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів слухати у його відсутності, позов визнає повністю, та заява ОСОБА_2 , у якій вона просить справу за її позовом слухати у її відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити (а. с. 13, 14). 
Посилання апелянта на те, що 30 листопада 2021 року перед розглядом даної справи між сторонами була досягнута домовленість про сплату відповідачем щомісячно на утримання дружини аліментів у розмірі 1500 грн., про що було написано заяву, є безпідставними та не підтверджується матеріалами справи. В матеріалах справи містяться заяви позивача та відповідача, у яких ОСОБА_1 позов визнає повністю, а ОСОБА_2 позов підтримує повністю та просить його задовольнити.
Твердження ОСОБА_1 про те, що суд неправильно застосував норми матеріального права, вийшов за межі вимог позивача, яка просила суд частково задоволити її позовні вимоги та написала перед розглядом справи відповідну заяву, не заслуговують на увагу. Підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1500 грн. щомісячно, тобто меншому, ніж просила позивачка, матеріалами справи не встановлено, та не доведено самим відповідачем.
Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції у рішенні про домовленість сторін нічого не зазначено, натомість помилково зазначено, що подана заява позивача, в якій вона просить задоволити позов, та заява відповідача про визнання позову, не може бути підставою для часткового задоволення позову, оскільки доказів домовленості між сторонами щодо сплати відповідачем на утримання дружини аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно матеріали справи не містять.
Виходу судом першої інстанції за межі позовних вимог апеляційним судом не встановлено. 
Те, що заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області по справі №676/6073/21 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в сумі 4500 грн. щомісячно, починаючи з 13.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття, не може бути підставою для часткового задоволення позову. Відповідач, як сторона по справі, наділена правом доводити обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України), адже учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 вказаної норми права).
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. 
Щодо посилання апелянта як на підставу скасування судового рішення на те, що суд всупереч ч. 4 ст. 84 СК України, яка передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, матеріалів справи не дослідив, і що в матеріалах справи немає жодного доказу про матеріальне становище відповідача та про те, чи у відповідача така можливість є, і він дійсно може сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 2300 грн. щомісяця, і що саме на позивача покладено обов`язок доведення позовних вимог, слід зазначити наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1, ч.ч.5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Вказані норми процесуального закону означають, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Хоча доведення підстав позову покладається на позивача, якщо правило про протилежне не міститься у певному законодавчому приписі, проте сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суду належить постановити рішення у справі на користь протилежної сторони, розтлумачивши на її користь усі припущення, що не були доведені позивачем, чи не були спростовані відповідачем під час розгляду справи. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідач може заперечувати проти позову, в тому числі шляхом заяви про існування обставин, які позивачем не зазначені та які перешкоджають задоволенню позову. Такі обставини суд визнає існуючими, якщо відповідачем вони будуть доведені. Відповідачем не доведено про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання дружини.
Щодо копії Акту обстеження матеріально-побутових умов №2048 від 29.11.2021 та копії Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи станом на 30.11.2021, які апелянт просить долучити до матеріалів справи, оскільки ці документи не могли бути подані до суду першої інстанції, слід вказати про таке.
В силу ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Докази неможливості подання до суду першої інстанції копії Акту обстеження матеріально-побутових умов №2048 від 29.11.2021 та копії Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про доходи станом на 30.11.2021, з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача, відсутні, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції до уваги братись не можуть, та їм не може бути надана правова оцінка.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є помилковими.Тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                          Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк