ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року	Львів	Справа № 344/15954/21 пров. № А/857/21927/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                              Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Обрізка І.М.,
з участю секретаря судових засідань                                          Смолинця А.В.,                    

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року у справі за його позовом до Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Трохимчука Олександра Олександровича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення,

суддя у І інстанції                                                            Татарінова О.А.,
час ухвалення рішення                                                   08 год 51 хв,
місце ухвалення рішення                                                  м. Івано-Франківськ,
дата складення повного тексту рішення                               16 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора Департаменту патрульної поліції Васильковського М.М. (далі – Інспектор) серії 1АБ № 02238889 від 27 серпня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та закрити провадження у цій справі.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року у справі № 344/15954/21 у задоволені вказаного позову ОСОБА_1 було відмовлено за безпідставністю позовних вимог.
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просив таке скасувати та прийняте нове про задоволення позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права. На думку скаржника, відеозапис та фотознімок з приладу «Каскад» не відповідає вимогам електронного документу, а тому не є допустимим доказом відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому зазначає, що на наданому суду скріншоті відеофіксації зафіксовано тільки встановлену та дозволену швидкість руху транспортного засобу на відрізку дороги Київ-Чоп без будь-якої адреси чи назви населеного пункту та без встановлених там дорожніх обмежувальних дорожніх знаків. Окрім того, інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції, 27 серпня 2021 року Інспектором винесено постанову серії 1АБ № 02238889 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн за те, що 27 серпня 2021 року о 17 год 45 хв водій транспортного засобу Mersedes-Bens S300 номерний знак НОМЕР_1 за адресою М06 Київ-Чоп 555+730 перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 66 км/год, чим порушив пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України (далі – ПДР). При цьому у постанові зазначено, що швидкість руху вимірювалась технічним засобом «Каскад 023-1219».
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як визначено статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до пункту 12.9 (б) ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах  12.4,  12.5,  12.6  та  12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки  3.29  ,  3.31    або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту  30.3  цих Правил.
Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як слідує з оскаржуваної постанови, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме перевищення швидкості встановлено технічним приладом «Каскад 023-1219», який відповідно до експертного висновку від 02 квітня 2020 року № 1100, сертифікату перевірки типу від 04 червня 2020 року № UА.TR.001 22  039-20 відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».
До постанови долучено фотознімок транспортного засобу Mersedes-Bens S300 номерний знак НОМЕР_1 , а також посилання на веб-сайт із зазначенням ідентифікатора доступу, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі.
Відповідно до частини 2  статті 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Так, відповідно до наявного у матеріалах справи сертифіката перевірки типу «Каскад», такий дійсний до 14 січня 2029 року. 
Сертифікат відповідності типу «Каскад» містить номер сертифіката перевірки UА.TR.001 22  039-20 та за результатами проведених досліджень та випробувань встановлено, що комплекси автоматичної фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад», із зазначеними у пункту 2 цього сертифіката заводським номерам, відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного  регламенту.
Правомірність використання виробу «Каскад» також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 02 квітня 2020 року № 1100 який зазначає про відповідність вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі «Комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «Каскад». Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації».
Саме за допомогою цього вимірювача швидкості «Каскад» була виміряна швидкість руху транспортного засобу позивача, про що і було зазначено посадовою особою відповідача в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відтак, на переконання апеляційного суду, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення позову ОСОБА_1 .
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 268, 272, 286, 308, 310, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2021 року у справі № 344/15954/21 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко  	
Постанова у повному обсязі складена 02 березня 2022 року.