ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/362/22 Справа № 216/6549/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       28 лютого 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Зайки Павла Костянтиновича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 09 жовтня 2021 року о 17 год. 10 хв., керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 312 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Прорізній, біля будинку 65 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою технічного засобу “Драгер” та у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в порушення ст. 35 ЗУ “Про національну поліції” ОСОБА_1 був безпідставно зупинений екіпажем патрульної поліції, які не повідомили йому про підставу зупинки та суть скоєного правопорушення, а одразу ж запропоновували йому пройти огляд на стан сп`яніння з застосуванням приладу Драгер.
       Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не керував в цей день в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в двогодинний строк звернувся до закладу охорони здоров`я, де пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, відповідно до результатів якого у останнього не виявлено будь-яких ознак сп`яніння, що залишилось поза увагою суду першої інстанції. Натомість, суд послався на висновок щодо результатів медичного огляду гр. ОСОБА_2 , що вказує про формальний підхід до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
ОСОБА_1 та його захисник, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду, до зали суду не з`явились, причин своєї неявки не повідомили, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника Зайки П.В., апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №125557 від 09.10.2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.10.2021 року, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з застосування газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я, копією направлення водія до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння від 09.10.2021 року, рапортом працівників поліції, відповідно до якого 09.10.2021 року о 17 год. 10 хв., було зупинено автомобіль «Mercedes-Benz 312 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Прорізній, біля будинку 65 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук та на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою технічного засобу “Драгер” або у медичному закладі; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та складання процесуальних документів.
Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає таке.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені ст. 35 ЗУ “Про національну поліцію”.
В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ “Про національну поліцію”, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.
З огляду на наявні у працівників поліції повноваження, відсутність в матеріалах справи постанов або протоколів про вчинення інших адміністративних правопорушень стосовно ОСОБА_1 не свідчать про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскільки, здійснюючи свої превентивні повноваження, працівники поліції наділені правом зупиняти транспортні засоби, в тому числі, якщо є інформація (орієнтування) яке свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, а тому така зупинка здійснюється виключно з метою перевірки інформації, без провадження адміністративної процедури, яка має наслідком складання постанови або протоколу. Крім того, працівник поліції у разі розгляду справи про адміністративне правопорушення не обмежений правом застосувати до водія положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, що також не передбачає складення будь-яких процесуальних документів, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає порушень з боку працівників поліції у даному випадку.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо тієї обставини, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пройшов відповідний огляд є неприйнятними, оскільки у даному випадку останньому ставиться в порушення саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, як окрема форма об`єктивної сторони ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більше того, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не був обмежений працівниками поліції у праві спростувати їх підозру щодо наявності у нього ознак сп`яніння, однак таким правом не скористався, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. 
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника Зайки П.К. без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Зайки Павла Костянтиновича залишити без задоволення.
Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун