ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

18 січня 2022 року 	м.Суми	

Справа №581/384/21 
Номер провадження 22-ц/816/17/22, 22-ц/816/18/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
у присутності :
представника відповідача – адвоката Войтова Олександра Анатолійовича,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка була подана його представником – адвокатом Пєтуховим Андрієм Юрійовичем, 
на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Кузьмінського О.В. у сел. Липова Долина Сумської області, 
на додаткове рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 вересня 2021 року, ухвалене у складі судді Кузьмінського О.В. у сел. Липова Долина Сумської області, 
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :
У липні 2021 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Пєтухова А.Ю. звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 лютого 2019 року він працював на посаді касира пункту надання фінансових послуг філії № 13 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» (далі ТОВ «ПОСТ ФІНАНС»).
Наказом від 07 травня 2021 року його звільнено 12 травня 2021 року з посади на підставі п. 2. ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довір`я на підставі службової записки в.о. директора філії № 13 ТОВ «НоваПей» Буньо С.В. та висновку службової перевірки.
Вважає, що звільнення є незаконним з таких підстав:  недотримання порядку укладення трудових відносин та порушення трудових прав, оскільки не було укладено з ним  трудового договору та  не ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку;  недійсність посадової інструкції касира пункту надання фінансових послуг філії № 13 Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» та не ознайомлення його з посадовою інструкцією ТОВ «НоваПей»;  проведення службової перевірки з порушенням прав працівника та вимог чинного законодавства, оскільки відсутні будь-які розпорядчі документи щодо проведення такої перевірки, з матеріалами службової перевірки працівника ознайомлено не було;  ненадання копії наказу про звільнення у передбачені законодавством строки, письмово не повідомлено про нараховані суми належні при звільненні; розмір його заробітної плати був меншим за встановлений державою мінімальний розмір.
Також, зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 100 000 грн. В обґрунтування зазначає, що незаконне звільнення з боку відповідача вплинуло на його репутацію, в подальшому буде важко знайти роботу відповідно до запису в трудовій книжці, а саме через звільнення у зв`язку з втратою довір`я. Звільнення також погіршило соціальні зв`язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, матеріальне становище, спричинене зменшенням розмірів своїх звичайних витрат.
З огляду на викладене, просив ухвалити рішення, яким поновити його на  посаді касира ПНФП філії №13, видати наказ про поновлення на роботі, відшкодувати середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5687 грн. 50 коп.; визнати наказ про звільнення від 07 травня 2021 року № 1665-к недійсним та скасувати його в частині звільнення позивача; внести запис до трудової книжки позивача про те, що запис про звільнення є недійсним та відповідний запис про поновлення; стягнути моральну шкоду з відповідача на користь позивача у розмірі 100 000 грн.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
Додатковим рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 вересня 2021 року заяву представника ТОВ «НоваПей» - адвоката Войтова О.А. про ухвалення додаткового рішення задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НоваПей» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Пєтухова А.Ю. подав а апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не було фактично встановлено чи був він ознайомлений з умовами праці на робочому місці та з правилами внутрішнього трудового розпорядку, зважаючи на те, що таке ознайомлення відбувається при укладенні трудового договору, а не при підписанні заяви про прийняття на роботу. Вказує на те, що він зобов`язаний був виконувати не будь-які вказівки та розпорядження роботодавця, але лише ті, які належать до сфери його обов`язків, визначених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. 
Стверджує, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що посадова інструкція касира ПНФП філії ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» є недійсною, у зв`язку зі зміною назви товариства, а з посадовою інструкцією касира ТОВ «НоваПей» його не ознайомлювали. Вказує на недотримання відповідачем порядку проведення службового розслідування, не повідомлення про його проведення, не ознайомлення з результатами розслідування. Письмові пояснення співробітником відділу безпеки були відібрані під тиском та написані за його вказівкою.
Вважає, що фактично причиною звільнення було порушення трудової дисципліни, а не втрата довір`я, так як за результатами перевірки було встановлено систематичне порушення посадової інструкції. 
Звертає увагу суду і на те, що відповідачем в порушення норм трудового законодавства, не повідомив його про звільнення, копії наказу надано також не було. 
Позивач вважає також, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, оскільки відповідачем надано неповний перелік підтверджуючих документів несення таких витрат. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «НоваПей» зазначило, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги такими, що не впливають на висновки суду, а тому просить у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити. 
Крім того, відповідачем подано заяву про проведення розподілу судових витрат між сторонами, а саме стягнення з позивача понесених товариством витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн 00 коп. під час апеляційного перегляду рішення суду. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що робота позивача була пов`язана з безпосереднім обслуговуванням грошових цінностей, а тому на нього розповсюджується положення п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Вчинені позивачем дії з порушення касової дисципліни, які пов`язані з видачею грошового переказу неналежній особі, могли бути підставою для втрати довір`я до нього з боку роботодавця. 
Колегія суддів погоджується з такими суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону. 
У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 04 лютого 2019 року ОСОБА_1 подано заяву ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» про прийняття його на роботу на посаду касира ПНФП філії №13 на основне місце роботи з посадовим окладом згідно штатного розпису по переведенню з ТОВ «Нова Пошта». У заяві зазначено, що  з умовами праці на робочому місці, з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_1 ознайомлений (т.1, а.с. 12). 
Наказом від 04 лютого 2019 року №255-к ОСОБА_1 з 05 лютого 2019 року прийнято на роботу на посаду касира пункту надання фінансових послуг філії №13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» на основне місце роботи з оплатою праці згідно штатного розпису по переведенню з ТОВ «Нова Пошта» (т. 1, а.с. 13).
Згідно договору про повну матеріальну відповідальність ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», укладеного між начальником відділу кадрового обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05 лютого 2019 року, касир  пункту надання фінансових послуг філії № 13 є матеріально відповідальною особою, здійснює безпосереднє обслуговування грошових коштів (т. 1, а.с. 20).
Відповідно до розділу 2 посадової інструкції касира пункту надання фінансових послуг філії ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», затвердженої генеральним директором 21 липня 2014 року, з якою ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис 05 лютого 2019 року (т. 1, а.с. 31-37), на касира покладаються обов`язки:
отримання готівкових коштів на початку операційної зміни або протягом операційної зміни від старшого касира ПНФП
приймання від клієнтів (фізичних осіб - резидентів України) готівкових коштів національної валюти за відповідно оформленими касовими документами в тому числі з використанням БПК;
видача готівкових коштів в національній валюті Клієнтам (фізичним особам -резидентам України) за відповідно оформленими касовими документами;
визначення справжності та платіжності банкнот та монет національної валюти.
Розділом 4 посадової інструкції передбачена відповідальність касира пункту надання фінансових послуг філії «Пост Фінанс».
Зокрема пунктом 4.1.1 передбачено, що касир несе відповідальність за недотримання вимог нормативно-правових актів (документів), зокрема положень/інструкцій, внутрішніх нормативних або розпорядчих документів.
Також встановлено, що порядок касового обслуговування клієнтів у ТОВ «НоваПей» детально регламентовано інструкцією про касове обслуговування клієнтів у касах ТОВ «НоваПей» (т. 1, а.с. 70-93).
Згідно пунктів 7.2.3.2. та 7.2.3.3., які передбачають порядок виплати (повернення) клієнтам коштів за послугами, касир звіряє особу клієнта з даними пред`явленого ним документа та перевіряє відповідність даних клієнта в пред`явленому ним документі з даними отримувача переказу (а за операцією з повернення переказу з даними відправника переказу) у касовому модулі.
Касиру заборонено оформлювати касові операції без присутності клієнта чи без пред`явлення представником отримувача документа, що підтверджує повноваження (п. 7.2.4) 
ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 21 січня 2021 року перейменовано у ТОВ «НоваПей» на підставі рішення загальних зборів учасників від 21 січня 2021 року (т. 1, а.с. 95 зворот).
Судом також встановлено, що у  квітні 2021 року відділом безпеки ТОВ «НоваПей» було здійснено перевірку дотримання касової дисципліни працівниками ПНФП №20026 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки було виявлено порушення касової дисципліни.
Як вбачається з висновку службової перевірки за фактами порушення касової дисципліни працівниками ПНФП №20026 від 11 квітня 2021 року, встановлені чисельні випадки здійснення операцій з видачі грошових переказів, що надходили на ім`я клієнта ОСОБА_3 третій особі (начебто дружині клієнта) без наявності довіреності на вчинення таких дій касиром ОСОБА_1 та начальником того ж ПНФП ОСОБА_4 . Рекомендовано керівництву звільнити з займаної посади касира ОСОБА_1 на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довір`я (т. 1, а.с. 30).
В своїх письмових поясненнях касир ОСОБА_1 ПНФП № 20026 визнав порушення порядку ідентифікації (верифікації) особи та підтвердив проведення операцій з видачі грошових переказів за відсутності клієнта третім особам. Працівник повідомив про відсутність власної зацікавленості, а вказані вчинки мотивував відсутністю у клієнта захисної маски, в результаті чого останній не мав змоги зайти до відділення, тому грошові перекази, які надійшли на ім`я ОСОБА_5 видав його дружині без наявності у неї відповідної довіреності. ОСОБА_1 також зазначив, що йому є повністю зрозумілим, що своїми діями він порушив вимоги посадової інструкції касира ПНФП  (а.с. 26-29).
Наказом в.о генерального директора ТОВ «Пост Фінанс» від 07 травня 2021 року №1665-к, ОСОБА_1 касира ПНФП філії №13 ТОВ «НоваПей» (Сумська обл.) звільнено 12 травня 2021 року у зв`язку з втратою довір`я згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України (а.с. 14).
Стаття 43 Конституції України встановлює, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 с. 41 КЗпП України  крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.
Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і тому подібне), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 592/7118/17 (провадження № 61-24468св18) та від 11 червня 2020 року у справі № 643/13899/17 (провадження № 14-48176св18).
Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1  займав посаду касира ПНФП філії №13 ТОВ «НоваПей» (Сумська обл.), яка безпосередньо пов`язана з обслуговуванням грошових коштів, товарних цінностей.
Звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри.
Для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.
У квітні 2021 року під час проведення службової перевірки був виявлений факт порушення позивачем касової дисципліни, що пов`язано з видачею грошового переказу неналежній особі. 
Позивач у своїх письмових поясненнях, наданих співробітнику відділу безпеки товариства, визнав факт здійснення видачі грошових переказів замість клієнта ОСОБА_3 іншій особі, за відсутності довіреності, що підтверджує відповідні повноваження на отримання грошових коштів.
Колегія суддів визнає непереконливими ствердження представника позивача в апеляційній скарзі про те, що такі письмові пояснення були надані позивачем під тиском співробітника відділу безпеки. Зокрема, стороною позивача не обґрунтовано, які саме заходи психологічного чи фізичного тиску застосовувалися до нього співробітником відділу безпеки при написанні цих пояснень. Дійсно письмові пояснення містить надрукований текст щодо ознайомлення із Статутом ТОВ «НоваПей», Посадовою інструкцією касира ПНФП Філії ТОВ «НоваПей», а також Інструкцією щодо проведення касових операцій, пов`язаних із здійсненням грошових переказів у пунктах надання фінансових послуг ТОВ «НоваПей», іншими внутрішніми нормативними документами Товариства обізнаності з своїми трудовими обов`язками. Проте, обставини вчиненого порушення були написані ОСОБА_1 власноручно, що ним не заперечується, а своїм підписом позивач підтвердив, що жодного тиску при написанні цих пояснень не було вчинено. 
Колегія суддів звертає увагу і на те, що ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного оскарження рішення суду позивач та його представник не спростовували факт видачі особисто позивачем, під час виконання ним трудових обов`язків, грошових коштів не уповноваженим особам. 
Отже, колегія суддів зазначає, що видаючи наказ про звільнення позивача з роботи у зв`язку з вчиненням ним винних дій, які дають підстави для втрати довір`я до нього, як до працівника, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, відповідач діяв відповідно до вимог чинного трудового законодавства.
Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що позивача при прийнятті на роботу не було повідомлено про умови праці, виступали предметом детального дослідження судом першої інстанції та були обґрунтовано визнані безпідставними. 
Так, при написанні 04 лютого 2019 року заяви про прийняття на роботу, ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що він ознайомлений з умовами праці на робочому місці та Правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Крім того, частиною 4 статті 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За правилом ст. 29 КЗпП України, до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором (крім трудового договору про дистанційну роботу) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний:
1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та поінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, на якому він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору;
2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;
3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;
4) проінструктувати працівника з питань техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.
ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ТОВ «НоваПей» (до перейменування ТОВ «ПОСТ ФІНАНС») з 05 лютого 2019 року на посаді касира та за цей час жодних скарг від нього до роботодавця про необізнаність як з умовами праці, так із покладеними на нього трудовими обов`язками, не надходило. 
Усупереч доводам апеляційної скарги, з Посадовою інструкцією касира ПНФП філії ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» позивача було ознайомлено безпосередньо при прийнятті 05 лютого 2019 року на цю посаду. 
Пунктом 6 Розділу І Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29 грудня 2004 року визначено внесення змін до посадових інструкцій у разі зміни назви підприємства, установи, організації, їх структурного підрозділу або посади.
У той же час, невнесення відповідних змін до посадової інстанції в частині зміни найменування підприємства, не свідчить про нечинність посадової інструкції, та не є підставою для позивача неналежним чином виконувати посадових обов`язків і порушувати касову дисципліну. 
Крім того, у зв`язку зі зміною назви товариства з ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» на ТОВ «НоваПей» посадові обов`язки касира цього товариства не змінилися. 
Невручення позивачу в день видачі наказу про звільнення – 12 травня 2021 року не є підставою для його скасування та поновлення його на роботі. 
Колегія суддів погоджується також і з додатковим рішенням суду першої інстанції, яким вирішено питання про розподіл понесених відповідачем витрат на правничу допомогу та не вбачає підстав для його зміни чи скасування. 
Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представництво інтересів ТОВ «НоваПей» здійснювалося адвокатом Войтовим О.А. на підставі договору про надання правової допомоги від 01 липня 2020 року (т. 1, а.с. 173 -174). Сторони цього договору 09 липня 2021 року узгодили вартість наданих адвокатом послуг по справі №581/384/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства в сумі 5000 грн 00 коп., що буде оплачена протягом 5 календарних дні з моменту набрання рішенням законної сили та 30 липня 2021 року склали акт приймання-передавання наданих адвокатом послуг (т.1, а.с. 175, 176). 
Докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу були надані у визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки.
Клопотань про зменшення розміру понесених стороною відповідача судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами, від позивача та його представника не надходило, доказів про їх не співмірність складності справи, часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягу наданих ним послуг суду також надано не було. 
Доводи апеляційної скарги про не надання стороною відповідача доказів фактичної сплати адвокату коштів за надані послуги, також підлягають відхиленню, оскільки за змістом ч. 2 ст. 137 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу, як ті що сплачені, так і ті що підлягаю сплаті відповідною стороною. 
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня   2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
При вирішенні заявленого представником відповідача клопотання про стягнення на користь відповідача понесені товариством витрати на правничу допомогу, колегія суддів бере до уваги наступні обставини.
У відповідності до положень ч.ч. 1 – 3 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 3 стаття 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Встановлено, що ТОВ «НоваПей» на підставі договору про надання правової допомоги від 01 липня 2020 року надало доручення адвокату Войтову О.А. на надання йому наступну правову допомогу (адвокатські послуги) в суді апеляційної інстанції (Сумський апеляційний суд) при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій справі: ознайомлення з повним текстом рішення суду першої інстанції та додаткового рішення суду; ознайомлення з текстом апеляційної скарги ОСОБА_1 ; підготовка та подання до суду (іншим учасникам справи) відзиву на апеляційну скаргу; дистанційна участь у судових засіданнях, загальна вартість наданих послуг становить 3000 грн. Сторони договору погодили, що вартість адвокатських послуг буде оплачена замовником протягом п`яти календарних днів з моменту набрання рішення законної сили. 
Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України та, врахувавши характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості вважає, що з позивача на користь відповідача  слід стягнути 3000 грн понесених товариством витрат в суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка була подана його представником – адвокатом Пєтуховим Андрієм Юрійовичем, залишити без задоволення.
Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 вересня 2021 року та додаткове рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 10 вересня 2021 року залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей»  3000 гривень понесених під час апеляційного  перегляду рішення суду витрат на професійну правничу допомогу. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 18 січня 2022 року.

Головуючий -                                                                                О. І. Собина

Судді:                                                                                               В.І. Криворотенко                                                                  
                                                                                Т.А. Левченко