ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/78/22 Справа № 202/5505/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 січня 2022 року                                                                м. Дніпро
       Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

провадження по справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В : 
       
       Вказаною постановою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №019193 від 26 серпня 2021 року водій ОСОБА_2 , 07 серпня 2021 року о 10 годині 30 хвилин, у м.Дніпро, на регульованому світлофором перехресті пр. Слобожанський-вул. Байкальська, керуючи автобусом Мерседес д/н НОМЕР_1 , при ввімкненні у його напрямку дозволяючого рух "зеленого" сигналу світлофору, не дав дорогу автомобілю Ніссан д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який закінчував проїзд перехрестя, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажирам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 скасувати. Прийняти нову постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що судом першої інстанції неповно досліджено докази у справі та неправильно встановлено обставин у справі.
       Вважає, що постанова суду першої інстанції про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не відображає - як судом було досліджено ці докази у їх взаємозв`язку, яку оцінку їм надано судом.
       При цьому суд обмежився вибірковим цитуванням висновків експертних досліджень, не звертаючи увагу на те, що дослідження неповні, необгрунтовані та не відповідають об`єктивним обставинам справи.
       Вважає, що висновки експертного дослідження №КЕД-19/104-21/2797 від 20.09.2021 року та №ЕД-19/104-21/31901 -AT від 19.10.2021 року суд не може розглядати та приймати до уваги як належні та допустимі докази.
       Заслухавши доповідь судді, думку потерпілого ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_2 та діючого в його інтересах адвоката Андрієнка С.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
       Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, та виходячи з наданих сторонами висновків експертних досліджень №КЕД-19/104-21/27977 від 20 вересня 2021 року та №ЕД-19/104-21/31901-ІТ від 19 жовтня 2021 року згідно яких встановлено, що водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, та не встановлено наявність порушення водієм ОСОБА_2 п.16.5 Правил дорожнього руху України, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди.
       Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       Відповідно до п. 16.5 ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. 
       Згідно матеріалів, водій ОСОБА_2 , 07 серпня 2021 року о 10 годині 30 хвилин, у м.Дніпро, на регульованому світлофором перехресті пр. Слобожанський-вул. Байкальська, керуючи автобусом Мерседес д/н НОМЕР_1 , при ввімкненні у його напрямку дозволяючого рух "зеленого" сигналу світлофору, не дав дорогу автомобілю Ніссан д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який закінчував проїзд перехрестя, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажирам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження. 
       Те що, ОСОБА_2 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які судом першої інстанції не були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №019193 від 26 серпня 2021 року; рапортом працівника поліції від 07.08.2021 року; протоколом огляду місця дорожньо — транспортної пригоди від 07.08.2021 року; схемою до протоколу огляду місця ДТП; поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; фотознімками; відеозаписами з камери системи ситуаційного відеоспостереження м. Дніпра та камери відеоспостереження магазину АТБ “Продукти-20” та іншими матеріалами. 
       Пунктом 2.3 б ПДР України визначено, що водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
       Стосовно висновків експертних досліджень №КЕД-19/104- 21/2797 від 20.09.2021 року та №ЕД-19/104-21/31901-AT від 19.10.2021 року, апеляційний суд зазначає наступне.
       При одних й тих же вихідних даних у висновку №КЕД-19/104- 21/2797 експерт стверджує, що відповісти на питання чи відповідали (не відповідали) дії водія автобуса Mercedes-Benz вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху не надається можливим, а у висновку №ЕД-19/104-21/31901 - AT на це ж питання він відповідає категорично - водій автобуса Mercedes-Benz повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху.
       Суд апеляційної інстанції зазначає, що при наданні обох висновків експертом порушено вимоги п.2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а саме - припущено вибіркове використання частини наявних у нього даних та одночасне ігнорування інших даних, на що ОСОБА_1 докладно вказав у поданих суду 30.09.2021 року зауваженнях до висновку експерта.
       Надаючи висновок №КЕД-19/104-21/2797 експерт в його основу поклав дослідження не передбаченого законодавчими актами поняття «поновлення руху», в той час, коли у п.10.1 ПДР наведено конкретний перелік дій водія яких стосуються певні вимоги (зобов`язання, обмеження або заборону) до водія в заданій дорожній обстановці. Зокрема - дію, яку кваліфіковано, як «початок руху».
       Експерт, розглядаючи ключове питання для визначення обставин адміністративної справи, що розглядається, - чи відповідали дії водія автобуса Mercedes-Benz вимогам п.16.5 (дослідження ПДР № ЕД-19/104-21/31901-AT), зробив висновок, що «...оцінка дій водія автомобіля «Мерседес-Бенц Спринтер» згідно до вимог п. 16.5 ПДР не доцільна та позбавлена технічного сенсу». Висновок побудовано на тезах, що не підтверджено об`єктивними матеріалами справи.
       Зокрема, експерт аналізує дії водія автомобіля NISSAN X-TRAIL з точки зору вимог п.16.4 ПДР (заборона виїзду на перехрестя у разі утворення затору), хоча матеріали справи (відеозаписи події, показання свідків, пояснення учасників ДТП) свідчать, що затору не існувало.
       Експерт також посилається на вимоги п.15.9 ПДР про заборону зупинки на перехресті, ігноруючи поняття (термін), наведене у п.1.10 ПДР - вимушена зупинка, що передбачає припинення руху транспортного засобу, зокрема, через появу перешкоди для руху. Як видно з матеріалів справи (відеозаписи події, показання свідків, пояснення учасників ДТП) - саме через перешкоду для руху, що несподівано виникла у зв`язку з діями інших учасників руху, водій автомобіля NISSAN X-TRAIL вимушено зупинився на перехресті. 
       Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення дорожньо- транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення автобуса Mercedes-Benz номерний знак  НОМЕР_1 під керуванням водія  ОСОБА_2 та автомобіля NISSAN X-TRAIL номерний знак  НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , відбулася 07 серпня 2021 року, а в тексті дослідження експертом вказується, що дослідження проводилося за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08 липня 2021 року.
       В протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що дорожньо- транспортна пригода відбулася о 10 годині 30 хвилин. Відповідно до п. 12 протоколу огляду місця ДТП пора доби була світла.
       В той же час в описовій частині дослідження відеозапису події ДТП експертом вказано, що відеозапис моменту ДТП зроблено в темний час.
       По другому питанню експертного дослідження експертом зроблено висновок, що технічна можливість для водія автобуса Мерседес-Бенц  ОСОБА_2 , запобігти зіткненню з автомобілем «Ніссан» встановлюється «...порівнянням відстані ...на якій автобус «Мерседес-Бенц-спринтер» знаходився від місця зіткнення в момент виникнення його водію небезпеки для руху ... та зупиночному шляху автомобіля «Лексус 570» ...».
       Викладене свідчить про те, що висновки експертного дослідження №КЕД-19/104- 21/2797 від 20.09.2021 року та №ЕД-19/104-21/31901-AT від 19.10.2021 року зроблено експертом ОСОБА_8 на підставі вибіркового використання частини наявних у нього даних, та одночасного ігнорування інших даних, а також з використанням недостовірних даних, тому ці висновки є неповними, необгрунтованими та такими, що не відповідають об`єктивним обставинам ДТП.
       За таких обставин, апеляційний суд не приймає до уваги жодну з експертиз, оскільки вони зроблені з порушенням вимоги п.2.3. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, обидва висновки зроблено одним й тим же експертом Юрчуком А.А., які протирічать між собою.
       При цьому слід зазначити, що висновок експерта не є обов`язковим для суду та так само, як і будь-які інші докази у справі, оцінюється судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Наявні у розпорядженні суду матеріали дозволяють зробити висновок щодо дій водія ОСОБА_2 та причинно-наслідкового зв`язку з подією ДТП на підставі наявних доказів, які слід визнати достатніми.
       Відповідно до п. 1.10 ПДР, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.
       Апеляційний суд звертає особливу увагу на відеозаписи з камер спостереження, з яких чітко вбачається, що автомобіль Ніссан д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 проїжджав перехрестя на дозволений сигнал світлофора, але через вимушену зупинку, яка передбачена чинним ПДР (п. 1.10), не зміг завершити свій маневр та вимушений був пропустити транспортні засоби, які повертали на пр. Слобожанський.
        На переконання суду апеляційної інстанції саме дії водія ОСОБА_2 перебувають у причинно — наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП, оскільки останній не виконав вимоги п. 16.5 ПДР та не дав змоги водію ОСОБА_1 завершити маневр. 
       Більш того, згідно п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. 
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
       За таких обставин, зважаючи на викладене, а також на те, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не узгоджується з наявними по даній справі доказами, оскаржувана постанова суду першої інстанції не може вважатись законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винним за ст.124 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, визначених ст.38 КУпАП.
       На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року — скасувати.
       Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко