Ухвала
Іменем України
 
27 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 683/242/18
провадження № 61-20103ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 у лютому 2018 року звернулася до суду із позовом, в якому просила зобов`язати ОСОБА_1 звільнити 1/2 частину нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 , а саме площу першого поверху розміром                     246,3 кв. м в тому числі: комору - 3,0 кв. м; торгову залу - 158 кв. м; коридор -                  14,2 кв. м; побутове приміщення - 5,4 кв. м; вбиральню - 2,9 кв. м; паливну -                       3,1 кв. м; склад, а сходову клітину - 15,0 кв. м залишити у спільному використанні та надати доступ до зазначеного приміщення.
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області ухвалою від 23 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням залишив без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач ОСОБА_2 повторно не з`явилася у судове засідання, оскільки явка останньої протокольною ухвалою суду визнана обов`язковою та її неявка перешкоджає розгляду справи.
Хмельницький апеляційний суд постановою від 10 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнив. Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2021 року скасував та направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
ОСОБА_1 09 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року у вказаній вище справі, в якій просила скасувати цю постанову та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Постанову Хмельницького апеляційного суду прийнято 10 листопада 2021 року, повний текст складено 11 листопада 2021 року, останнім днем строку на касаційне оскарження судового рішення з дня складення повного судового рішення (з урахуванням вихідних) є 13 грудня 2021 року.
За викладених обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 подана в передбачений законом строк.  
Верховний Суд ухвалою від 22 грудня 2021 року вказану касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 454 грн та надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням місця проживання чи перебування ОСОБА_2 разом із копіями касаційної скарги та доданими до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Роз`яснив наслідки невиконання вимог ухвали.
На виконання вимог ухвали суду надійшли матеріали.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою в судове засідання позивача ОСОБА_2 , оскільки протокольною ухвалою явка її була визнана обов`язковою. 
Також апеляційний суд застосував норми процесуального права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду                         від 19 травня 2021 року у справі № 752/21845/19, від 21 жовтня 2019 року у справі           № 759/15271/17, від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19, від 18 січня              2021 року у справі № 760/22245/18, від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17,   від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19.
Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у провадженні суду першої інстанції цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням, перебувала з лютого 2018 року.
20 лютого 2018 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням. Призначено у справі підготовче засідання на 22 травня 2018 року                 о 14 год 30 хв.
Згідно довідки секретаря Крупської В. В. 22 травня 2018 року о 14 год 30 хв справа                 № 2/683/438/2018 не розглядалась у зв`язку із зайнятістю судді Цішковського В. А. у колегіальному розгляді кримінального провадження.
Справу призначено на 21 серпня 2018 року.
21 серпня 2018 року розгляд справи не проводився у зв`язку із перебуванням судді Цішковського В. А. у відрядженні, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Крупської В. В.
Справу призначено на 22 листопада 2018 року.
Відповідно до протоколу судового засідання в судове засідання з`явилися представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак у зв`язку із клопотанням представника відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 11 березня  2019 року о 13 год 30 хв.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області                          від 11 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу                 № 2/683/438/2018 до судового розгляду на 06 серпня 2019 року о 15 год 30 хв.
В зазначеному судовому засіданні брав участь тільки представник позивача                 ОСОБА_3 , заявляв клопотання та висловлював свою думку з приводу письмового клопотання відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.
05 серпня 2019 року на адресу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 та 06 серпня 2019 року надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, яке призначене на 06 серпня 2019 року.
Згідно довідки секретаря судового засідання Крупської В. В. 06 серпня 2019 року у зв`язку із неявкою сторін фіксація судового розгляду не проводилась; розгляд справи відкладено на 11 листопада 2019 року о 14 год 00 хв.
Про день і час розгляду справи, призначеної на 11 листопада 2019 року позивач ОСОБА_2 повідомлена особисто 16 серпня 2019 року.
08 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_1 направила до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 2/683/438/2018 з підстав неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 683/3201/17, а у випадку незадоволення клопотання про зупинення провадження - відкласти розгляд справи на іншу дату через відрядження представника.
11 листопада 2019 року справа № 2/683/438/2018 не розглядалась у зв`язку із перебуванням судді Цішковського В. А. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні; розгляд справи відкладено на 16 березня 2020 року о 11 год 00 хв.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області                          від 16 березня 2020 року провадження у справі № 2/683/438/2018 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 683/3201/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Панасюк Н. К., за участі третьої особи -                    ОСОБА_4 про визнання права власності, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл нежитлової будівлі.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 березня                2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
14 липня 2020 року на адресу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області відповідач ОСОБА_1 направила клопотання про відкладення розгляду справи після завершення карантину та обмежувальних заходів.
16 липня 2020 року розгляд справи № 2/683/438/2018 судом не проводився у зв`язку із перебуванням судді Цішковського В. А. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання             Крупської В. В. 
27 жовтня 2020 року розгляд справи № 2/683/438/2018 не проводився у зв`язку з участю судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Цішковського В. А. у семінарі-практикумі; розгляд справи відкладено на 03 лютого 2021 року о 10 год 00 хв.
03 лютого 2021 року судове засідання по цій же справі не відбулося у зв`язку із неможливістю повідомити учасників процесу про час та місце розгляду справи через припинення судом 06 жовтня 2020 року відправки поштової кореспонденції у всіх судових справах; судове засідання відкладено на 12 квітня 2021 року о 10 год 00 хв, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Крупської В. В.
08 квітня 2021 року ОСОБА_1 направила клопотання про визнання явки позивача ОСОБА_2 обов`язковою.
12 квітня 2021 року розгляд справи не проводився у зв`язку з перебуванням судді Цішковського В. А. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню                                 №1-кп/683/79/2021; розгляд справи відкладено на 27 травня 2021 року о 10 год 00 хв, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Крупської В. В. 
Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 травня 2021 року за участю представників позивача ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5 визнано явку позивача ОСОБА_6 обов`язковою; по справі оголошену перерву до 06 липня 2021 року о 14 год 00 хв.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2021 року у задоволені заяви ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_3 про відвід судді Цішковського В.А. відмовлено.
Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 липня 2021 року за участю представників позивача ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_5 відкладено розгляд справи для виклику позивача                         на 23 вересня 2021 року о10 год 00 хв.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області                             від 23 вересня 2021 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи
Положення пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України передбачає, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення і викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою).
Тож правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишаючи позов ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що явка позивача визнавалася обов`язковою. Проте, суд апеляційної інстанції обґрунтовано наголосив на тому, що суд першої інстанції не навів мотивів неможливості розгляду справи без особистої участі позивача, не навів обґрунтування, що її неявка дійсно перешкоджала встановленню об`єктивних обставин та вирішенню спору.
Відповідно правове значення у цій справі має сукупність процесуальних визначених обставин, а саме: належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність, двічі поспіль, неявки у судове засідання, неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача, обґрунтованість мотивів перешкод подальшого розгляду справи у відсутність позивача, явка якого визнана судом обов`язковою.
В силу статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превелює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій надано законом право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.
Частиною 1 статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальна права та обов`язки.
Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20).
Апеляційним судом встановлено, що з часу відкриття провадження у справі                         № 2/683/438/2018 (20 лютого 2018 року) та до постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду (23 вересня 2021 року) позивачем та її представниками не заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи з               будь-яких причин; що судові засідання, які були призначені на 22 травня                            2018 року, 21 серпня 2018 року, 11 листопада 2019 року, 16 липня 2020 року,                        27 жовтня 2020 року, 03 лютого 2021 року, 12 квітня 2021 року не відбулися з причин зайнятості чи відсутності головуючого судді; що судове засідання, яке було призначено на 20 листопада 2018 року відкладено з підстав задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ; що в судовому засіданні 23 вересня                  2021 року представником позивача ОСОБА_3 заявлялось клопотання про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_2 , оскільки остання знаходиться за межами України та судом першої інстанції не заслуховувалися вступні слова учасників справи та їх представників.
За наведених обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано скасував ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 вересня                 2021 року, як така, що ухвалена із порушенням норм процесуального прав
Доводи касаційної скарги про те, що висновки суду апеляційної інстанції не відповідають правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду                   від 19 травня 2021 року у справі № 752/21845/19, від 21 жовтня 2019 року у справі                № 759/15271/17, від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19, від 18 січня                  2021 року у справі № 760/22245/18, від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17,        від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.
Висновки у справах, на які міститься посилання у касаційній скарзі, і у справі, яка переглядається, не є суперечливими. Встановлені судами фактичні обставини є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази, з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
Слід звернути увагу, що у кожній справі з подібним предметом спору суд виходить із конкретних обставин справи, з урахуванням принципу пропорційності у цивільному судочинстві та дотриманням розумного балансу інтересів сторін. 
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України»                  від 21 жовтня 2010 року).
Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» № 3236/03).
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, оскаржуване судове рішення ґрунтується на засадах справедливості, добросовісності і розумності, відповідають положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд.
З огляду на те, що доводи, наведені заявником у касаційній скарзі, не дають підстав для висновків про незаконність оскаржуваного судового рішення, тому правильне застосовування судом апеляційної інстанції процесуальних норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.
Порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання про права заявника у справі, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив. Правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна                     скарга - необґрунтованою.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                       А. І. Грушицький
 
                                                                                                      Є. В. Петров