Ухвала
 
22 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 133/438/13-ц
провадження № 61-1196св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Фаловської І. М.,
суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,  Стрільчука В. А., 
 
учасники справи:
 
позивач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (відповідач за зустрічним позовом),
відповідач -  ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом), яка є правонаступником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
третя особа - приватний нотаріус Козятинського районного нотаріального округу Кондратьєв Василь Юрійович,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву акціонерного товариства «Універсал Банк» про ухвалення додаткового рішення до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - приватний нотаріус Кондратьєв Василь Юрійович, про визнання недійсним договору іпотеки, 
 
ВСТАНОВИВ:
Згідно із пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України                              від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року). 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів 
У лютому 2013 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»                          (далі - ПАТ «Універсал Банк»), яке в подальшому переіменовано на акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Банк просив звернути стягнення на предмети іпотеки за договором іпотеки                      від 16 квітня 2007 року, укладеним між ВАТ «Банк Універсальний» та                      ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на підставі довіреності від імені                     ОСОБА_2 , а саме на: 
- житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та   ОСОБА_2 ; 
- земельну ділянку, кадастровий № 0521483200;01:001:0082, площею 0,25000 га, яка належить ОСОБА_1 на прав власності,
- земельну ділянку, кадастровий № 0521483200:01:001:0081, площею 0,1994 га, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу предметів іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначена незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для задоволення вимог позивача, які виникли на підставі кредитного договору від 11 квітня 2007 року                                  № 15/04/243к-07, у розмірі 821 565,53 грн, з яких: сума дострокового стягнення кредиту - 565 983,65 грн у т. ч., прострочена заборгованість по кредиту -                             194 209,39 грн за період з 10 серпня 2008 року по 12 жовтня 2011 року; несплачені відсотки за період з 10 грудня 2008 року по 12 жовтня 2011 року -    176 306,69 грн; несплачена пеня за період з 10 січня 2009 року по 12 жовтня 2011 року - 79 275,19 грн.
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року відмовлено в задоволенні позову.
Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 04 серпня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково; рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року змінено шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання суду на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», як на правову підставу відмови у задоволенні позову; в іншій частині рішення суду залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) від 26 листопада 2014 року касаційну скаргу Сидорова О. В., який діє в інтересах ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково; рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 04 серпня                      2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ указав, що судові рішення в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, не оскаржуються, тому на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються.
У ході нового розгляду справи ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 травня 2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії спадкової справи.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості правонаступника померлих відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
21 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - приватний нотаріус Козятинського районного нотаріального округу (далі - Козятинський РНО) Кондратьєв В. Ю., про визнання недійсним договору іпотеки, в якому просила визнати недійсним договір іпотеки від 16 квітня 2007 року, укладений між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Козятинського РНО Кондратьєвим В. Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 728.
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 квітня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ «Універсал Банк».
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 вересня 2019 року в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено; визнано недійсним договір іпотеки від 16 квітня 2007 року, укладений між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Козятинського РНО Кондратьєвим В. Ю., за реєстром № 728.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено; рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов банку задоволено; звернуто стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки від 16 квітня 2007 року, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 , а саме на: 
- житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться на                             АДРЕСА_1 , та складається з будинку - А, підвалу п/А, літньої кухні - Б, погребу п/Б, шийки погреба - Б, сарая - В. Житловий будинок є двоповерховою цегляною будівлею з каркасом із стрічкових, бутових конструкцій, цегляними стінами, залізобетонною стелею, покрівлею з азбестоцементних листів. Будівля підключена до місцевого електрозабезпечення, водопроводу і каналізації. Житлова площа будинку - 166,2 кв. м, загальна площа - 368,00 кв. м; 
- земельну ділянку, кадастровий № 0521483200;01:001:0082, площею 0,25000 га, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 125740, виданого згідно                   рішення 6 сесії 22 скликання Комсомольської сільської ради від 15 травня                      1996 року, що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд; 
- земельну ділянку кадастровий № 0521483200:01:001:0081, площею 0,1994 га в межах границь землекористування, яка належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 022978, виданого згідно рішення 6 сесії 22 скликання Комсомольської сільської ради від 15 травня 1996 року, що надана для ведення особистого селянського господарства, -
шляхом продажу предметів іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначена незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для задоволення вимог позивача, які виникли на підставі кредитного договору від 11 квітня                   2007 року № 15/04/243к-07, у розмірі 821 565,53 грн, з яких: сума дострокового стягнення кредиту - 565 983,65 грн у т. ч., прострочена заборгованість по кредиту - 194 209,39 грн за період з 10 серпня 2008 року по 12 жовтня 2011 року; несплачені відсотки за період з 10 грудня 2008 року по 12 жовтня 2011 року -                  176 306,69 грн; несплачена пеня за період з 10 січня 2009 року по 12 жовтня                2011 року - 79 275, 19 грн. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову                 ОСОБА_1 ; вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційну скаргу                       ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в частині вирішення позову ПАТ «Універсал Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на: земельну ділянку, кадастровий № 0521483200;01:001:0082, площею 0,25000 га та земельну ділянку кадастровий № 0521483200:01:001:0081, площею 0,1994 га шляхом продажу предметів іпотеки з прилюдних торгів скасовано. Постанову Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в іншій частині залишено без змін. Поновлено виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у нескасованій частині.
Постанова Верховного Суду мотивована тим, що ухвалюючи рішення про направлення справи на новий розгляд, ВССУ зазначив, що судові рішення в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на земельні ділянки, які є предметом іпотеки, не оскаржуються, тому на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються. Однак суд апеляційної інстанції на вказане уваги не звернув та переглянув справу, у т. ч., і в частині позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме земельних ділянок. 
Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення та її обґрунтування
У листопаді 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення до ухвалиВССУ від 26 листопада                 2014 року. 
Заява мотивована тим, що ВССУ в ухвалі від 26 листопада 2014 року не розглянув вимоги касаційної скарги банку щодо скасування рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 04 серпня 2014 року в частині вирішення питання про звернення стягнення на земельні ділянки, площею  0,25000 га та 0,1994 га. 
Тому, на переконання банку, є підстави для ухвалення додаткового рішення до ухвали ВССУ від 26 листопада 2014 року у цій справі про скасування рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 04 серпня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на земельні ділянки, які є предметом іпотеки та задоволення позову у цій частині (щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме земельні ділянки) шляхом продажу предметів іпотеки з прилюдних торгів.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та їх нормативно-правове обґрунтування
Згідно зі статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції                      від 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що така заява  не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;                   3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 220 ЦПК України (у редакції, чинній на час прийняття ухвали ВССУ від 26 листопада 2014 року) суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, як на час прийняття ухвали ВССУ від 26 листопада 2014 року так і на час звернення заявника до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення нормами ЦПК України передбачалося, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Додаткове судове рішення - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове судове рішення ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.
Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України. Воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. 
Розглянувши касаційну скаргу банку, ВССУ в ухвалі від 26 листопада 2014 року дійшов висновку про її часткове задоволення. Разом з тим, зазначив, що  рішення судів у частині вирішення позовних вимог про звернення стягнення на земельні ділянки не переглядаються. 
Зокрема, у мотивувальній частині ухвали від 26 листопада 2014 року ВССУ вказав, що: «Судові рішення в частині відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, не оскаржуються, тому на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряються».
Отже, ВССУ висловився щодо розгляду справи в цій частині таким чином, що рішення судів у цій частині не переглядаються, тому підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.
Верховний Суд не наділений повноваженнями змінювати зміст судових рішень, ухвалених ВССУ.
Висновки Верховного Суду
З огляду на викладене у задоволенні заяви банку про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.
Керуючись статтею 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви акціонерного товариства «Універсал Банк» про ухвалення додаткового рішення до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     І. М. Фаловська

Судді:                                                                                                 В. М. Ігнатенко

                                                                                                            С. О. Карпенко

                                                                                                            С. Ю. Мартєв

                                                                                                            В. А. Стрільчук