ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року	Львів	Справа № 140/9536/21 пров. № А/857/21440/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Гінди О.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року (головуючий суддя Димарчук Т.М., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Волинській області про визнання протиправною і скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Волинській області в якому просила визнати протиправною та скасувати  постанову відповідача № ВЛ483/564/НП/ТД-ФС від 26.08.2021.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Волинській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26 серпня 2021 року № ВЛ483/564/НП/ТД-ФС.
Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Волинській області судовий збір у розмірі 960, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального права, а також не повністю досліджено обставини справи, просить скасувати таке рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що на думку суду першої інстанції позов позивача підлягає задоволенню внаслідок не доведення відповідачем факту створення об`єктом відвідування (позивачем) перешкод у діяльності інспекторів праці.
В обґрунтування мотивів, з яких суд виходив при ухваленні рішення у справі, останній зазначає, що «оскільки письмової вимоги про надання пояснень чи документів, що стосувалися дотримання позивачем законодавства про працю інспекторами Управління Держпраці не складалося, і позивачу (або її уповноваженому представнику) не пред`являлося, то не надання таких пояснень на усну вимогу (якщо така мала місце) не може тлумачитись як відмова у допуску до проведення інспекційного відвідування».
Статтею 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», визначено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;
не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;
виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;
надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;
одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.
ФОП ОСОБА_1 було повідомлено по телефону про проведення даного заходу про що і не заперечував позивач, та запропоновано надати документи, необхідні для здійснення заходу державного контролю, що також не заперечував позивач, а саме:
1.          надати інформацію щодо особи, яка виконувала обов`язки продавця спільно з працівником ОСОБА_2 у магазині « 35 плюс « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
2.          скільки працівників працює у даному магазині;
3.          що входить в їхні посадові обовґязки;
4.          графік роботи працівників;
5.          оплата праці;
6.          хто дає вказівки та перевіряє виконання робіт.
Також було запропоновано надати пояснення ФОП ОСОБА_1 та працівнику ОСОБА_2 .
Однак, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не було надано жодних із витребовуваних документів (окрім копії повідомлення про прийняття на роботу працівника) та не надано пояснень під час інспекційного відвідування.
Додатковим доказом, створення перешкоди фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 була відмова від надання пояснень працівником ОСОБА_2 , аргументуючи останньою забороною роботодавцем (ФОП ОСОБА_1 ) підписувати документи та надавати інспекторам праці будь які пояснення.
Додатково, інспекторами праці Управління у той же день (22.06.2021) було здійснено повторно спробу проведення інспекційного відвідування у присутності заступника голови Ратнівської селищної ради Ковча Сергія Павловича, про що зафіксовано в акті інспекційного відвідування, що не може свідчити про «упередженість».
Окрім того, судом першої інстанції не вмотивовано будь-яким чином, з яких підстав відхилено як доказ надання ФОП ОСОБА_1 витребуваних документів шляхом надіслання 22.06.2021 о 17.08 год. в повідомленні на месенджер «Вайбер» інспектору праці Управління документу, а саме копії повідомлення про прийняття на роботу працівника.
При цьому апелянт зазначає, що вище зазначений документ було отримано інспектором праці по завершенню даного інспекційного відвідування та після складення акту від 22.06.2021 № ВЛ 483/564/НП.
Також, апелянт звертає увагу на наступне:
Суб`єкт господарювання зобов`язаний надавати документи, пояснення на законну вимогу інспектора праці надану в ході, інспекційного відвідування.
          Уповноважений орган держави на здійснення заходу контролю має право на самостійне визначення переліку та обсягу документів, необхідних йому для реалізації наявних повноважень.
          Документи, які витребовувалися у ФОП ОСОБА_1 містили інформацію з питань, які стосувалися предмета інспекційного відвідування.
          ФОП ОСОБА_1 не надано інформацію, необхідну для проведення заходу державного нагляду (контролю) та усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю
Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 24.10.2019 року у справі № 200/1 1885/18-а, обрання способу здійснення заходу контролю входить до дискреційних повноважень відповідача, здійснюється виходячи з предмету перевірки та визначається в прийнятому керівником органу контролю рішенні.
Відповідач, як уповноважений орган держави на здійснення заходу контролю має право на самостійне визначення переліку та обсягу документів, необхідних йому для реалізації наявних повноважень, витребувані документи мають містити інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування. Через ненадання позивачем витребуваних документів, відповідач не реалізував наявне в нього повноваження, що є створенням перешкод у проведенні перевірки.
В своїй сукупності та взаємозв`язку вище зазначені докази є достатніми для підтвердження, що ФОП ОСОБА_1 було створено перешкоди інспекторам праці Управління при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) - не виконано законні вимоги, шляхом ненадання інформації, необхідної для проведення заходу державного нагляду (контролю) та ненадання керівником (його уповноваженим представником)/працівниками об`єкта відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю.
Таким чином, висновки суду щодо «не надання письмової вимоги про надання пояснень чи документів, що стосувалися дотримання позивачем законодавства про працю інспекторами Управління Держпраці не складалося, і позивачу (або її уповноваженому представнику) не пред`являлося, то не надання таких пояснень на усну вимогу (якщо така мала місце) не може тлумачитись як відмова у допуску до проведення інспекційного відвідування» не підтверджуються фактичними обставинами.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.  
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2021 інспекторами відповідача у присутності заступника селищного голови Ратнівської селищної ради Ковча С.П. та продавця ОСОБА_2 здійснено спробу проведення заходу державного контролю фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем проведення господарської діяльності: АДРЕСА_1 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») з питань додержання законодавства про працю, виявлення неоформлених трудових відносин.
У той же день складено акт № ВЛ 483/564/НП від 22.06.2021 про неможливість проведення заходу державного контролю (надалі – акт від 22.06.2021, а.с.16-17). Зі змісту акта вбачається, що захід державного контролю не вдалося провести у зв`язку із створенням перешкод у діяльності інспектора праці, а саме, ненадання інформації, необхідної для проведення заходу державного нагляду (контролю), ненаданням керівником (його уповноваженим представником)/працівниками об`єкта відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю: 1) надати інформацію щодо особи, яка виконувала обов`язки продавця спільно з працівником ОСОБА_2 у магазині « 35 плюс «Одяг, взуття»; 2) скільки працівників працює у даному магазині; 3) з якого часу працюють; 4 ) що входить в їхні посадові обов`язки; 5) графік роботи працівників; 6) оплата праці; 7) хто дає вказівки та перевіряє виконання робіт.
Згідно акту перевірки, причиною відмови від надання пояснень (усних чи письмових) працівники, які перебувають у вказаному закладі торгівлі, назвали заборону зі сторони ФОП ОСОБА_1 щодо наданння ними будь-яких пояснень та підписання ними будь-яких документів.
В телефонному режимі ФОП ОСОБА_1 спочатку запевнила, що підійде  у магазин з документами, зателефонувавши пізніше, повідомила, що в даний час не перебуває в смт. Ратне та приїде лише через 3-4 дні. Надати будь-які інші пояснення відмовилась.
Акт підписали інспектори Коваль У.І., Бляшук Н.М. та заступник селищного голови Ратнівської селищної ради Ковч С.П. Зазначений акт від 22.06.2021 надісланий позивачу рекомендованим порядком, що не заперечує позивач.
25.06.2021 позивач у зв`язку із надходженням до неї акта від 22.06.2021 висловила в адресу Управління Держпраці письмові заперечення щодо зафіксованих у ньому обставин.
Постановою від 26.08.2021 № ВЛ483/564/НП/ТД-ФС на підставі акта про неможливість проведення заходу державного контролю від 22.06.2021 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 96000,00 грн (а.с.37).
Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно врахував, що частиною першою статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно частини п`ятої статті 2 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон № 877-V) заходи контролю здійснюються органами «…державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, …»
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Як визначено частиною третьою статті 6 Закону № 877-V, суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Статтею 7 Закону № 877-V встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу (частини перша-четверта згаданої статті).
Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 №823 (далі Порядок 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
У даній спірній ситуації, судом першої інстанції з`ясовано, що наказом Управління Держпраці у Волинській області від 17.06.2021 №230-і було направлено головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Коваль У.І. та Бляшук Н.М.     до ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , та адреса місця провадження господарської діяльності : АДРЕСА_1 (магазин «одяг 35 «взуття»)) для проведення інспекційного відвідування з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин. Підставою для його прийняття став лист виконавчого комітету Ратнівської селищної ради Волинської області №482/-1-44 від 03.06.2021, згідно якого відповідача інформовано про необхідність проведення заходів контролю щодо не легалізованих працівників по ФОП ОСОБА_3 (магазин «одяг 35 «взуття», АДРЕСА_1 ) та ФОП ОСОБА_4 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_3 ) (а.с.65).
Вказане Звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог абзацу 10 частини 1 статті 6 Закону № 877-V є однією з підстав для проведення позапланового заходу державного контролю.
На проведення інспекційного відвідування на підставі наказу від 17.06.2021 №230-і інспекторам Коваль У.І. та Бляшук Н.М. видано направлення від 17.06.2021 №230 (як це визначено частиною другою статті 7 Закону № 877-V) для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.
Пунктом 8 Порядку №823 встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Пунктом 11 порядку №823 встановлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Пунктами 16, 17 Порядку №823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
Водночас, пунктом 14 Порядку №823 визначено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Отже, пункт 14 Порядку №823 дає підстави для висновку, що у розумінні вказаного пункту створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці є відмовою у допуску до проведення інспекційного відвідування у разі: відмови у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку, наприклад, ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.
При цьому, суд вірно зауважив, що пунктом 11 порядку №823 встановлено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Отже, у тому випадку, коли інспекційне відвідування проводиться з питань виявлення неоформлених трудових відносин, завчасне попереднє повідомлення про інспекційне відвідування наведеними вище нормами не вимагається та за наявності службового посвідчення інспектор праці має право самостійно проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця. Про створення перешкод в реалізації інспектором праці цього права свідчитимуть дії об`єкта відвідування, якому пред`явлено службове посвідчення та письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, однак об`єкт відвідування не надасть на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування
Згідно акта про неможливість проведення заходу державного контролю від 22.06.2021 № ВЛ 483/564/НП його складено з підстав ненадання керівником (його уповноваженим представником)/працівниками об`єкта відвідування усних та або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю. В акті наявний перелік цих питань: 1) надати інформацію щодо особи, яка виконувала обов`язки продавця спільно з працівником ОСОБА_2 у магазині « 35 плюс «Одяг, взуття»; 2) скільки працівників працює у даному магазині; 3) з якого часу працюють; 4 ) що входить в їхні посадові обов`язки; 5) графік роботи працівників; 6)оплата праці; 7) хто дає вказівки та перевіряє виконання робіт.
При цьому, судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2021 за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 була відсутня. Між позивачем та інспекторами відбулася телефонна розмова під час якої (як стверджує відповідач у відзиві) інспектори Управління держпраці просили ФОП ОСОБА_1 надати їм певну інформацію (пояснення) з питань, що стосуються законодавства про працю. Разом з тим, жодної письмової вимоги про надання такої інформації ні ФОП ОСОБА_1 ні продавцю ОСОБА_2 вручено не було.
Надаючи оцінку зазначеному вище, суд першої інстанції вірно зауважив, що згідно з пунктом 14 Порядку №823 відмовою у допуску до проведення інспекційного відвідування є ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування саме на письмову вимогу інспектора праці ( а не на усну, як мало місце у даному випадку).
Враховуючи вищенаведене, суд підставно вважав, що перелік питань зафіксованих в акті від 22.06.2021 № ВЛ 483/564/НП, з яких усно начебто витребовувалась інформація у позивача не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки письмової вимоги про надання пояснень чи документів, що стосувалися дотримання позивачем законодавства про працю інспекторами Управління Держпраці не складалося, і позивачу (або її уповноваженому представнику) не пред`являлося, відтак не надання таких пояснень на усну вимогу (якщо така мала місце) не може тлумачитись як відмова у допуску до проведення інспекційного відвідування.
Як визначено пунктом 15 Порядку №823 копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.
Акт про неможливість проведення заходу державного контролю був надісланий позивачу 23.06.2021 рекомендованим порядком. Вимога про усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням позивачу не пред`являлася.
30.06.2021 до акту про неможливість проведення заходу державного контролю №ВЛ483/564/НП від 22.06.2021 позивачем надано зауваження разом з документами щодо спростування виявлених в ході інспекційного відвідування порушень законодавства про працю, які прийняті Управлінням Держпраці у Волинській області та розглянуті.
Письмова відповідь на вищевказане зауваження була надана головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Коваль У.І. 05.07.2021 за №2883/09 та надіслана 05.07.2021 позивачу рекомендованим поштовим відправленням.
Відповідальність за порушення законодавства про працю юридичними та фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, врегульована частиною другою статтею 265 КЗпП України.
У свою чергу, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України “Про зайнятість населення” (далі - штрафи), визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (надалі – Порядок №509, тут і надалі в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови).
Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Відповідно до пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 15.07.2021 було повідомлено про отримання уповноваженою посадовою особою документів шляхом надіслання рекомендованим поштовим відправленням з описом документів листа від 15.07.2021 №3026/09.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
Таким чином, суд зауважує, що Порядок № 509 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) не передбачає розгляду справи за участі суб`єкта господарювання та не зобов`язує уповноважену посадову особу повідомляти про дату, час та місце розгляду справи, тому відповідачем не було порушено вимоги пункту 3 Порядку №509.
Відхиляючи доводи позивача, щодо порушення відповідачем права на використання професійної правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд вірно зазначив, що згідно з частиною 3 статті 265 КЗпП України, штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, та не є адміністративною відповідальністю в розумінні КУпАП. 
Окрім того, згідно ч. 4 статті 265 КЗпП України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок № 509).
Штраф накладено відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 265 КЗпП України, тобто за вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні), при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини (фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків), - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Проте, як уже зазначалось вище, інспектор праці помилково кваліфікувала дії фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці шляхом ненадання інформації, необхідної для проведення заходу державного нагляду (контролю).
Надаючи оцінку діям відповідача, що передували прийняттю спірної постанови про накладення на позивача штрафу, суд на підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, та встановлених обставин справи, перевірених письмовими доказами дійшов правильного висновку, що відповідач діяв необґрунтовано, нерозсудливо та упереджено, із помилковим застосуванням норм права щодо встановлення факту створення ФОП ОСОБА_1 перешкод у проведенні інспекційного відвідування, а отже постанова від 26.08.2021 №ВЛ483/564/НП/ТД-ФС про накладення штрафу з підстав створення позивачем перешкод у проведенні заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування - не може вважатися правомірною, а тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.
Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, зважаючи на клопотання відповідача про зменшення суми правових витрат, враховуючи незначну складність справи, правильно вважав, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а тому справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума 4000,00 грн. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року по справі № 140/9536/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. І. Мікула