Ухвала
 
25 січня 2022 року 
м. Київ
 
справа № 495/7946/19
провадження № 61-2331зно21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на свою користь земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер 5110300000:02:019:0171, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2019 року позов задоволено. Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер 5110300000:02:019:0171, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер 5110300000:02:019:0171, для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року (повний текст якої складено 26 жовтня 2020 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
18 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 жовтня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року на підставі пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню.
 
12 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2020 року про відмову у відкритті касаційного провадження у справі у зв`язку з наявністю підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, посилаючись на те, що після відмови у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою, а саме 13 січня 2021 року він отримав висновок про вартість спірної земельної ділянки. Згідно з указаним висновком вартість спірної земельної ділянки становить 250 000 грн, тобто зазначена сума є ціною позову. Враховуючи наведене, справа не є малозначною, а тому є законні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2020 року повернутоОСОБА_1 його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 24 грудня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння з огляду на те, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження у справі не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, а тому не може бути переглянута за нововиявленими обставинами.
У січні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду клопотання про повернення судового збору, сплаченого ним за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.
 
З урахуванням наведеного сплачений ОСОБА_1 судовий збір згідно з квитанцією від 04 лютого 2021 року № ПН2613 в розмірі 3 750 грн необхідно повернути особі, яка його сплатила.
 
Згідно із супровідним листом Верховного Суду за вих. № 8049/0/222-21 від 23 лютого 2021 року оригінал квитанції від 04 лютого 2021 року № ПН2613 було повернено заявнику. Однак вказаний лист 07 квітня 2021 року повернувся до Верховного Суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», тому оригінал згаданої квитанції необхідно повторно надіслати заявнику. 
 
Керуючись пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір»,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повернути ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 3 750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн згідно з квитанцією від 04 лютого 2021 року № ПН2613 за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що внесені на розрахунковий рахунок UA288999980313151207000026007, отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н./ 22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).
 
Оригінал квитанції від 04 лютого 2021 року № ПН2613 надіслати ОСОБА_1 .
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                          В. А. Стрільчук