УХВАЛА

18 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 360/1152/21
адміністративне провадження № К/990/6603/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чумаченко Т.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року в справі №360/1152/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),
ВСТАНОВИВ:
18 лютого 2022 року до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року в справі №360/1152/21.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд встановив наступне.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги  без  руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права  без урахування висновку  щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого  висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від  висновку  щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
З аналізу наведених норм вбачається, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах частини 83 статті 1 Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» №440-ІХ від 14 січня 2020 року в взаємозв`язку із вимогами статті 58 Конституції України.
Одночасно скаржник посилається на висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 11 грудня 2018 року в справі №805/4967/16-а.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції,  висновок  щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2)  висновок  апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Скаржником не обґрунтовано, в чому полягає помилковість врахування судом апеляційної інстанції правових висновків, викладених  у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2020 року в справі №812/838/17, від 02 квітня 2020 року в справі №360/1546/19,  постанові Великої Палати Верховного Суду в рішенні від 06 листопада 2018 року в справі №812/292/18-а.
Слід зазначити, що такі підстави, як застосування норми права без урахування висновку, що викладений у відповідній постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України) та відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України), на які одночасно посилається скаржник, є  взаємовиключними  обставинами.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Скаржник не виконав роз`яснення Верховного Суду, наведені в ухвалі від 28 грудня 2021 року  про повернення касаційної скарги щодо викладення підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею,  без  аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, які визначені статтею 330 КАС України.
Керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року в справі №360/1152/21 повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                Т.А.  Чумаченко