П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/8889/20                   Головуючий у 1-й інстанції:  Майстренко Наталія Миколаївна 
          Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 

14 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Ватаманюка Р.В. 
за участю:
секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,
представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Агротрейд" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Благодійний союз"), Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року (повне судове рішення складено 16.08.2021 року у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Благодійний союз" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Благодійний союз" з позовом, в якому, з урахуванням заяви про часткову відмову від позовних вимог, просили:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області щодо порушення права товариства на отримання в порядку, встановленому ст.86 Податкового кодексу України, акту документальної планової виїзної перевірки від 23.01.2020 №36/06-30-05-01/35893156, порушення права на захист шляхом надання обґрунтованих заперечень та пояснень по суті виявлених перевіркою порушень;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003683306 в частині нарахування пені з військового збору у сумі 8711,95 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 06.03.2020 №0003693306, яким Товариству визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 419995,62 грн., з яких 8925,44 грн. - податкове зобов`язання; 291995,09 грн. - штрафні (фінансові) санкції; 119075,09 грн. - пеня;  
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003720501, яким Товариству зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість за червень 2019 року на 3544991,00 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003730501, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання  з податку на додану вартість на 36004658,00 грн., з яких 28803726,00 грн. - податкове зобов`язання та 7200932,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №000374051, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання  з податку на прибуток на 28071178,00 грн., з яких 22456942,00 грн. - податкове зобов`язання та 5614236,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
У позовній заяві позивач зазначав, що дії відповідача по здійсненню перевірки, оформленню її матеріалів, зокрема, щодо невручення ТОВ "Благодійний Союз" акту перевірки від 23.01.2020 №36/06-30-05-01/35893156, ненадання можливості позивачу здійснити своє право на захист шляхом надання заперечень на такий акт, є неправомірними, а прийняті на підставі неправомірних дій відповідача податкові повідомлення-рішення від 06.03.2020 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.  Вказує, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем витрати шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб`єкта господарювання (в оплату вартості придбаних товарів, робіт та послуг) свідчать про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду. Зазначали, що органом ДПС не проводилися зустрічні перевірки контрагентів позивача, а тому визнавати всі зазначені в акті перевірки господарські операції  нереальними податковий орган не мав права. Тому, оскільки усі висновки про порушення позивачем податкового законодавства зроблені відповідачем на підставі АІС Податковий блок та податкової інформації щодо контрагентів позивача  у ланцюгу постачання, отриманої від інших податкових органів на підставі цієї ж  інформаційної бази, то такі висновки не можуть бути визнані належним обґрунтуванням здійснених донарахувань.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" (с.Чудин, Радомишльський район, Житомирська область, 12243, код ЄДРПОУ 35893156) до Головного управління ДПС у Житомирській області  (вул. Ю. Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 43142501) задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003683306 в частині нарахування пені з військового збору у сумі 8711,95 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003693306 в частині визначення Товариству суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 8925,44 грн. та нарахування пені у сумі 119075,09 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003720501, яким Товариству зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість за червень 2019 року на 3544991,00 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №000374051 в частині збільшення Товариству суми грошового зобов`язання  з податку на прибуток на 25870274,00 грн., з яких 20696219,00 грн. - податкове зобов`язання та 5174055,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003730501 в частині збільшення Товариству суми грошового зобов`язання  з податку на додану вартість на 35435586,25 грн., з яких 28348468,60 грн. - податкове зобов`язання та 7087117,65 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у  Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний Союз" судовий збір у сумі 37833,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням сторонами у справі подано апеляційні скарги в яких, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просили: ТзОВ "Схід-Агротрейд" (попередня назва - ТзОВ "Благодійний союз") скасувати рішення в частині відмовлених позовних вимог, задовольнив їх; Головне управління ДПС у Житомирській області скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог, постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Позивач в обгрунтування заявлених вимог покликався на доводи викладені в позові. 
Відповідач зазначав, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник податку повинен був мати належно оформлені відповідні первинні документи, які, в своїй сукупності з обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням їх матеріальних, трудових ресурсів, часу, місця їх здійснення, що обумовлені договорами, мали свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку. Також, платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів мав керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування податкового кредиту з ПДВ.
Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга податкового органу задоволенню не підлягає, а скарга Товариства - задоволенню, з огляду на наступне.
Так, розглядом справи встановлено, що ГУ ДПС у Житомирській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Благодійний союз» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2016 по 30.06.2019 року та дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 30.06.2019 року,  за результатами якої складено акт від 23.01.2020 №36/06-30-05-01/35893156.
Перевіркою встановлено такі порушення:
- п. 44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153; ст.1, ст.3, ст.4 та ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку №7 «Основні засоби», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за №788/4509, Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 «Про затвердження Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку» та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.03.2003 №561, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044, у результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 23286592 грн., в т.ч. за 2016 рік в сумі 829650,00 грн., за 2017 рік в сумі 1467674,00 грн., за 2018 рік в сумі 17694750 грн., за 1 квартал 2019 року в сумі 2582516 грн., за 2 квартал 2019 року в сумі 712002,00 грн.;
- п.44.1, 44.6 ст.44, п.85.2 ст.85, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1 п.201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201 ПК, частини першої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 за №168/704, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 31861673,00 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка декларації наступного звітного (податкового) періоду) рядок 21 декларації з податку на додану вартість на загальну суму 3544991,00 грн.;
- пп.168.1.2, пп.168.1.4 пп.168.1.5 п.168.1, пп.168.4.4, пп.168.4.7 п.168.4 ст.168, пп."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: встановлено несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб за період з грудня 2017 року по червень 2019 року у сумі 1571962,85 грн. Борг станом на 30.06.2019 склав 8925,44 грн.;
- пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1, пп.168.4.7 п.168.4 ст.168, пп."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: втсановлено несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору, нарахованого на доходи фізичних осіб, за період з грудня 2017 року по травень 2019 року на загальну суму 132694,08 грн. Борг станом на 30.06.2019 відсутній.
На підставі акту перевірки, відповідачем, прийняті податкові повідомлення-рішення які і оскаржуються позивачем.

Що до позовної вимоги -  визнання протиправними дій відповідача щодо порушення права Товариства на отримання акту перевірки та надання обґрунтованих заперечень та пояснень по суті виявлених перевіркою порушень, то колегія суддів не надає правової оцінки в цій частині оскарженому рішенню, оскільки у цій частині прийняте рішення сторонами не оскаржується.
Відповідно до ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Що стосується вимоги відносно податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003693306, то суд першої інстанції виходив з того, що останні є часткового обґрунтованими.
Так, вказаним податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 8925,44 грн.
Відповідно до  п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 цієї ж статті контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань … платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Зміст наданих відповідачем розрахунків штрафних санкції та пені з податку на доходи фізичних осіб, в яких наведено дати узгодження платником своїх грошових зобов`язань з цього податку та дати їх фактичної сплати, беззаперечно свідчить на користь того, що сума у розмірі 8925,44 грн. є залишком самостійно узгодженої платником суми грошового зобов`язання, своєчасно несплаченої на дату закінчення періоду, що підлягав перевірці (а.с.30-32, т.1).
Тобто, її обчислення здійснено самостійно платником податків та узгоджено у податковій декларації (розрахунку) з цього податку.
Відтак, повторне визначення контролюючим органом цієї ж суми за наслідками перевірки результатів діяльності платника податків, призведе до подвійного обов`язку платника сплатити цю ж суму грошового зобов`язання, що не узгоджується з конституційним принципом, закріпленим у ст.67 Конституції України, за яким  кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори лише в порядку і розмірах, встановлених законом.
У цій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення не узгоджується з повноваженнями контролюючого органу щодо наявності підстав для самостійного визначення ним суми грошових зобов`язань, зважаючи на що суд першої інстанції правомірно задовольнив ці позовні вимоги.
Щодо визначених за зазначеним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій у розмірі 291995,09 грн. то суд першої інстанції відхилив доводи позивача стосовно того, що оскільки податкове повідомлення-рішення є частково незаконним то таке ППР підлягає скасуванню повністю.
З цього приводу суд зазначив, що відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
За обставин які склались у даній справі, позивачем не спростовано, наведених у наданому відповідачем розрахунку нарахованих штрафних санкцій, фактів порушень строків сплати узгоджених податкових зобов`язань  (а.с.33-35, т.1).
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині є  необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Що ж стосується нарахування пені у сумі 119075,09 грн., то таке нарахування здійснено відповідачем аналогічно нарахуванню пені за порушення строків сплати військового збору (а.с.30-32, т.1).
Суд не повторював висновків щодо застосування до спірних правовідносин пп.129.1.1 та п.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України, оскільки у цій  частині відповідачем застосовано такий самий алгоритм розрахунку, але по відношенню до іншого податку.
Відтак, з огляду на те, що суд визнав незаконним застосування контролюючим органом приписів пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України,  податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003693306 про нарахування позивачу на цій правовій підставі пені у сумі 119075,09 грн. також підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 06.03.2020 №000374051, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання  з податку на прибуток на 28071178,00 грн., з яких 22456942,00 грн. - податкове зобов`язання та 5614236,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції, суд врахував наступне.
Відповідно до записів ЄДРПОУ основними видами діяльності позивача є: 01.11- вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.41 розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.46 розведення свиней; 01.47 розведення свійської птиці; 01.50 змішане сільське господарство; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.62 допоміжна діяльність у тваринництві; 01.63 після урожайна діяльність; 10.11 виробництво м`яса; 10.12 виробництво м`яса свійської птиці; 10.51 перероблення молока, виробництво масла та сиру; 16.24 виробництво дерев`яної тари; 46.11 діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.13 діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 88.99 надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання; 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 68.32 управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; 69.20 діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.
З долучених до матеріалів звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під врожай вбачається, що позивач здійснював посіви зернових культур на земельних ділянках, які перебували у нього в оренді, зокрема у 2017 році  - на 7866 га, у 2018 році  - на 9232,99 га, у 2019 році - на 9747 га (а.с.116-201, т.1).
Довідка про загальну інформацію щодо ТОВ «Благодійний союз» є додатком до акту перевірки №2 (а.с.187-194, т.2), в якій також відображений факт користування земельними ділянками.
Відповідно до розрахунку основного платежу та штрафних санкцій по податку на прибуток до зазначеного податкового повідомлення-рішення (а.с.249, т.21) таке нарахування пов`язане з висновком контролюючого органу про безоплатне отримання позивачем товарів від ТОВ «Екліпс Центр», ТОВ «Фунді», ТОВ «Лорігон», ТОВ «Серкол», ТОВ «Раєвіт», ПП «Єврозапчастини», ТОВ «Нано Союз», ТОВ «Нафтотрейдингінвест», ТОВ «Гудд Віл Корп», ТОВ «Корал Енерго Трейдинг», ТОВ «НК Енергогруп» та ТОВ «МВП «Релос».
Відповідач дійшов висновку, що зазначені контрагенти не могли поставити позивачу мінеральні добрива, тканину бавовняну, будматеріали, портландцемент, запасні частини, масло гідравлічне, паливно-мастильні матеріали, що свідчить про відсутність господарської операції купівлі-продажу товару між ТОВ «Благодійний союз» та наведеними контрагентами, відносини між якими носять лише документальний характер. На переконання Відповідача, даний факт засвідчує безоплатне отримання позивачем цих товарів від невідомих контрагентів, з невідомих джерел і, як наслідок, у підприємства відповідно до законодавчих вимог виникають доходи по безоплатно отриманим товарно-матеріальним цінностям.
Суд першої інстанції констатував, що суми встановлених порушень та відповідні періоди, в яких зроблено висновок про їх вчинення, судом повністю не дублюються, оскільки вони коректно наведені у зазначеному розрахунку, а у сторін немає спору щодо розміру сум, відображених за результатами взаємовідносин з цими контрагентами. Крім того, висновок про підтвердження саме документального оформлення усіх господарських операцій, які ставляться під сумнів контролюючим органом, зроблено у висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи від 19.03.2021 №19/03/2021-се (а.с.193-248, т.21). Факт документального оформлення господарських операцій, податкові наслідки за якими не визнаються контролюючим органом, не заперечується і відповідачем.
Алізуючи висновки ГУ ДПС у Житомирській області по суті порушень, як допущених ТзОВ Благодійний союз»,  суд зазначив наступне.

Між позивачем та ТОВ «Екліпс Центр» укладено договір поставки від 24.09.2018 року №2418, за умовами якого ТОВ «Екліпс Центр» (постачальник) зобов`язується поставити і передати у власність Покупця добрива за ціною, якістю і кількістю, що визначені даним договором та/або додатковими угодами (специфікаціями) до даного договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. Розрахунок за товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом оплати 100% вартості товару на рахунок постачальника протягом п`яти робочих днів з моменту поставки товару, якщо інше не передбачено сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору.

Поставка товару здійснюється за місцезнаходженням постачальника. Приймання товару за кількістю, якістю, номенклатурою, комплектністю, асортиментом проводиться згідно з транспортними та супровідними документами у момент поставки товару (п. 2.4.).
Згідно специфікації від 24.09.2018 року №2418 до договору поставки від 24.09.2018 №2418 сторони погодили поставку Товару за договором загальною вартістю 5794500,00 грн., у тому числі ПДВ 965750,00 грн., а саме: нітроамофоску у кількості 185 тонн (+/- 5%) на загальну суму (з ПДВ) 1794500,00 грн. та гербіцид «Гардо Голд» у кількості 4000 літрів (+/- 5%) на загальну суму (з ПДВ) 4000000,00 грн.
Згідно специфікації №0810-18 від 08.10.2018 року до цього ж договору поставки сторони погодили поставку Товару за договором загальною вартістю 13000000,00 грн., у тому числі ПДВ 2166666,67 грн., а саме: гербіцид «Гардо Голд» у кількості 13000 літрів (+/- 5%).
Згідно специфікації №0810-18/1 від 08.10.2018 року сторони погодили поставку Товару за договором, загальною вартістю 5982000,00 грн., в тому числі ПДВ 997000,00 грн., а саме: гербіцид «Гардо Голд» у кількості 5982 літрів (+/- 5%).
На виконання даного договору постачальником складено видаткові накладні на поставку нітроамофоски у кількості 184,717 т та гербіциду «Гардо Голд» у кількості 22982,092 л на загальну суму 24733754,25 грн.
Позивачем у бухгалтерському обліку оприбутковано отримані товари на загальну суму 24773754,25 грн., відображено податок на додану вартість та проведено розрахунок з постачальником на загальну суму 21564000,00 грн., а решту заборгованості передано новому кредитору. Заборгованість позивача перед ТОВ «Екліпс Центр» відсутня.
Витрати позивача за наслідками описаних господарських операцій у сумі 20644795,21 грн. не визнаються відповідачем, зважаючи на те, що: для проведення перевірки не надано документів щодо місця складання первинних документів та відповідальних осіб за постачання і отримання товару; не доведено факт транспортування товару; не надано документів, що підтверджують якість та походження товару; постачальники ТОВ «Екліпс Центр» є фігурантами кримінальних проваджень і ними у ланцюгу постачання не придбавався товар, на який складено податкові накладні для ТОВ «Екліпс Центр».

Між позивачем та ТОВ «Фунді» укладено договір поставки від 14.06.2018 №1406/Ф-БС, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення за ціною, якістю і  кількістю, що визначені даним договором та/або додатковими угодами (специфікаціями) до даного договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. Розрахунок за товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом оплати 100% вартості товару на рахунок постачальника протягом трьох календарних днів з моменту поставки товару, якщо інше не передбачено сторонами у відповідних специфікаціях чи додаткових угодах до даного договору. Поставка товару здійснюється на умовах DDP (Інкотермс 2010) за наступною адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Чудин.
Згідно специфікації від 14.06.2018 року №1 постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити наступний товар: загальною вартістю 8960010,00 грн., у тому числі ПДВ 1493335,00 грн., а саме: карбамід в біг-бегах у кількості 585 тонн на загальну суму (з ПДВ) 6230250,00 грн., та селітру аміачну в біг-бегах у кількості 363 тонни на загальну суму (з ПДВ) 2729760,00 грн.
На виконання даного договору постачальником складено видаткові накладні на загальну суму 6339755,32 грн., у тому числі ПДВ 1056625,89 грн.
У бухгалтерському обліку позивача операції з ТОВ «Фунді» відображено шляхом оприбуткування мінеральних добрив, відображення податку на додану вартість при оприбуткуванні та проведення розрахунків з постачальником на загальну суму 6339755,32 грн.
Вважаючи, що товари на суму 5283129,43 грн. слід розцінювати як безоплатно отримані, відповідач вказує на те, що: для проведення перевірки не надано документів щодо місця складання первинних документів та відповідальних осіб за постачання і отримання товару; не доведено факт транспортування товару; не надано документів, що підтверджують якість та походження товару; ТОВ «Фунді» не є виробником поставлених позивачу мінеральних добрив та не здійснювало їх придбання у 2018 році.

Між позивачем та ТОВ «Лорігон» укладено договір поставки від 17.09.2018 №1709/Л-БС, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця тканину в асортименті, за ціною, якістю та кількістю, що визначені даним Договором та/або Специфікаціями до даного Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар. Розрахунок за товар здійснюється Покупцем у безготівковій формі шляхом оплати вартості товару на рахунок Постачальника. Строк оплати товару погоджується сторонами у відповідній Специфікації до даного договору. Місце поставки товару або його окремої партії погоджується сторонами у відповідних Специфікаціях до даного договору.
Згідно специфікації від 17.09.2018 №1 постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар загальною 618074,88 грн., у тому числі ПДВ 103012,48 грн., а саме: тканину 52% поліестер/48% бавовна, полотняне переплетення у кількості 18136 метрів.
На виконання договору постачальником складено видаткову накладну на загальну суму 618074,88 грн., у тому числі ПДВ - 103012,48 грн.
У бухгалтерському обліку позивача операції з ТОВ «Лорігон» відображено шляхом оприбуткування тканини, відображення податку на додану вартість та проведення розрахунків з постачальником на загальну суму 618074,88 грн.
Заперечуючи проти податкових наслідків цієї господарської операції у вигляді формування витрат на суму 515062,40 грн., відповідач вказує на те, що: для проведення перевірки не надано документів щодо місця складання первинних документів та відповідальних осіб за постачання і отримання товару; не доведено факт транспортування товару; не надано документів, що підтверджують якість та походження товару; постачальники ТОВ «Лорігон», перелік яких з`ясований у ході дослідження питання про походження поставленого товару,  є фігурантами кримінальних проваджень і ними використано реквізити ТОВ «Лорігон» для заволодіння чужим майном під час постачання товарно-матеріальних цінностей.

Між позивачем та ТОВ «Серкол» укладено договір поставки від 15.06.2018 року №05/06/2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити продавцю будівельні матеріали, а покупець зобов`язується прийняти  у кількості, асортименті, терміни і своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Асортимент, кількість та терміни відвантаження кожної окремої партії товару визначає Покупець разом з Продавцем шляхом подання і прийняття до виконання заявок (при відвантаженні залізницею) чи довіреності (при поставці на умовах самовивозу).
На виконання даного договору Продавцем складено видаткові накладні на загальну суму 5920944,02 грн., у тому числі ПДВ - 986827,00 грн.
У бухгалтерському обліку позивача відображено придбання товарів у ТОВ «Серкол» на загальну суму 5920944,02 грн., у т.ч. ПДВ - 986824,00 грн. та проведення розрахунків з цим товариством у зазначеній сумі.
Заперечуючи проти права позивача на формування витрат за наслідками цих господарських операцій у загальній сумі 4934120,02 грн., відповідач вказує на те, що: по ланцюгах постачання не прослідковується походження товарів, а  постачальник ТОВ «Серкол» є фігурантом кримінального провадження.
Між позивачем та ТОВ «Раєвіт» укладено договір поставки від 15.06.2018 №06/06/2018, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити цемент, а Покупець зобов`язується прийняти товар у кількості, асортименті, терміни і за ціною відповідно до умов даного договору.
Товар, що поставляється за цим Договором, повинен відповідати по якостям чинним ДСТУ. Приймання товару по якості та кількості здійснюється відповідно до діючих Інструкцій. Зокрема, відносно якості - згідно з документом про якість (сертифікат відповідності, виданий Продавцем); відносно кількості - відповідно до ваги, зазначеній у видаткових документах.
На виконання договору постачальником складено видаткові накладні на загальну суму 1217834,70 грн., у тому числі ПДВ - 202972,45 грн.
У бухгалтерському обліку позивача операції з ТОВ «Раєвіт» відображено шляхом оприбуткування будівельних матеріалів, відображення податку на додану вартість та проведення розрахунків з постачальником на загальну суму 1217834,70 грн.
Не визнавши право позивача на ці витрати, контролюючий орган посилається на те, що для проведення перевірки не надано документів щодо місця складання первинних документів та відповідальних осіб за постачання і отримання товару; не доведено факт транспортування товару; не надано документів, що підтверджують якість та походження товару; ТОВ «Раєвіт» є фігурантом кримінального провадження.

Між позивачем та ПП «Євро Запчастини» укладено договір поставки від 07.06.2018 №12/18, за умовами якого Продавець зобов`язується передати Покупцю у власність товар в асортименті, кількості за ціною, що зазначені в накладній, а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти товар на умовах даного договору; найменування товару - бувші у використанні автозапчастини. Якість товару, що поставляється, відповідає якості, яка пред`явлена до продукції подібного типу. Поставка товару здійснюється на умовах ЕХW (Волинська обл., с. Струмівка, вул. Рівненська, 74) відповідно до правил Інкотермс 2010. Поставка товару здійснюється на підставі замовлення та/або накладної.
На виконання договору постачальником складено видаткові накладні на загальну суму 3000000,00 грн., у тому числі ПДВ - 500000,00 грн.
У бухгалтерському обліку позивача операції з ТОВ «Раєвіт» відображено шляхом оприбуткування запчастин, відображення податку на додану вартість та проведення розрахунків з постачальником на загальну суму 3000000,00 грн.
Заперечуючи проти цих витрат, відповідач зазначає, що для проведення перевірки не надано документів щодо місця складання первинних документів та відповідальних осіб за постачання і отримання товару; не доведено факт транспортування товару; не надано документів, що підтверджують якість та походження товару; підприємство є фігурантом кримінального провадження, у ланцюгу постачання товарів встановлено відсутність факту придбання запчастин.

Між позивачем та ТОВ «Нано Союз» укладено договір поставки від 17.09.2018 року №17/09-М, за умовами якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця продукти нафтоперероблення (товар) партіями в асортименті та кількості згідно видаткових накладних покупця, а покупець зобов`язується своєчасно проводити оплату за товар та приймати його на умовах, у порядку та строки, передбачені цим договором. Поставка товару здійснюється на умовах самовивозу покупцем зі складу постачальника за адресою: Київська область, смт. Миронівка. Товар вважається поставленим постачальником та прийнятим покупцем згідно кількості, яка зазначена в накладній, та якості відповідно до сертифікату (паспорту) якості (п.2.6.).
На виконання договору постачальником складено видаткову накладну на  суму 752184,00 грн., у тому числі ПДВ -125364,00 грн.
У бухгалтерському обліку позивача господарську операцію з ТОВ «Раєвіт» відображено шляхом оприбуткування масла гідравлічного, відображення податку на додану вартість та проведення розрахунків з постачальником на суму 752184,00 грн.
Не визнавши витрати частково у сумі 626820,00 грн. по одній видатковій накладній, відповідач вказав на те, що для проведення перевірки не надано документів щодо місця складання первинних документів та відповідальних осіб за постачання і отримання товару; не доведено факт транспортування товару; не надано документів, що підтверджують якість та походження товару; товариство не є виробником даного виду товару.

Між позивачем та ТОВ «Нафтотрейдингінвест» був укладений договір купівлі-продажу від 01.02.2019 №0102-11, за яким Продавець зобов`язується передати у власність Покупця паливно-мастильні матеріали, асортимент, кількість та ціна яких визначена Специфікації до Договору, а Покупець зобов`язується прийняти паливно-мастильні матеріали та оплатити вартість товару на умовах даного договору. Замовлення покупця на поставку товарів обов`язкові для постачальника. Замовлення можуть надаватись постачальникові в усній та письмовій формі, засобами поштового, факсимільного зв`язку, по електронній пошті або у інший спосіб, прийнятний для покупця, у заявці має бути зазначена кількість, асортиментний перелік Товару та, в разі необхідності, місце поставки товару. Загальна сума Договору визначається сумою вартості всіх окремих постачань на підставі відвантажувальних документів продавця в період дії даного договору. Покупець оплачує суму, зазначену в Рахунку-фактурі, у формі попередньої оплати протягом 3-ох днів із дня одержання Рахунка-фактури, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Продавця. Оплата по даному Договору може здійснюватись у готівковому порядку шляхом внесення грошових коштів Покупця до каси Постачальника. Товар поставляється окремими партіями на основі письмової (усної) Заявки Покупця (п.2.3.) за умови дотримання покупцем п.3.3. договору. Поставка Товару здійснюється в межах території складу постачальника. Поставка Товару здійснюється з урахуванням того, що Сторони відповідно до діючого законодавства України є резидентами України та постачання Товару відбувається в межах території України, на наступних умовах: EXW (Інкотермс 2010) склад постачальника; РСА (Інкотермс 2010) місце поставки партії Товару додатково погоджене Сторонами відповідно до умов Договору.
На виконання умов договору постачальником складено видаткову накладну на загальну суму 3240005,40 грн., у тому числі ПДВ - 540000,90 грн.
У бухгалтерському обліку позивача відображено придбання дизпалива  на загальну суму 3240005,40 грн., у т.ч. ПДВ - 540000,90 грн., та перераховано кошти  за дизпаливо  ТОВ «Нафтотрейдингінвест» у загальній сумі 3240000,00 грн. з ПДВ.
Стосовно цього підприємства відповідачем вказано на те, що неможливо ідентифікувати реальне джерело введення в обіг товару «дизпаливо», реалізованого Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтотрейдингінвест» на користь позивача по ланцюгу постачання; позивачем не надано пояснень з приводу фактичного переміщення товару, не доведено виробничу (технологічну) потребу у придбанні паливно-мастильних матеріалів.

Між позивачем та ТОВ «Гуд Віл Корп» укладено договір поставки нафтопродуктів від 14.09.2018 №140918Г, згідно умов якого постачальник зобов`язується поставити товар -  нафтопродукти належної якості, тобто з наявними сертифікатами якості (відповідності). Відпуск товару по кількості та якості здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.  Товар, який відпускається постачальником покупцю в рамках та на умовах цього Договору, відповідає сертифікатам якості (відповідності) встановленим державним стандартам та технічним умовам й правилам. На підтвердження викладеного в п. 3.1. цього договору Постачальник зобов`язується надати всі підтверджуючі документи у відповідності до вимог чинного в Україні законодавства.
На виконання умов даного договору постачальником було виписано видаткові накладні від 14.09.2018 №1105, 18.09.2018 №1123, від 18.09.2018 №1124, від 19.09.2018 №1131, від 01.10.2018 №1156, від 01.10.2018 №1147 на загальну суму 905981,64 грн.
У бухгалтерському обліку позивача операції з ТОВ «Гуд Віл Корп» відображено шляхом оприбуткування пального та перерахування грошових коштів у загальній сумі 905981,64 грн., у тому числі ПДВ - 150996,94 грн.
Наполягаючи на тому, що дана сума є сумою безоплатно одержаних товарів, відповідач керується тим, що до перевірки не надано товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів, сертифікаційних документів, а копії видаткових накладних не містять підписів відповідальних осіб, у ТОВ  «Гуд Віл Корп» штатна чисельність працюючих складає 6 осіб, а вартість основних засобів - 8,2 тис. грн.

Між позивачем та ТОВ "Корал Енерго Трейдінг" укладено договір поставки нафтопродуктів від 11.09.2017 №11/09/17, за умовами якого постачальник зобов`язується передати покупцю у власність нафтопродукти, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах, викладених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в накладних документах на товар та додатках до договору, які оформлюються на кожну окрему партію товару. Номенклатура товару, його кількість та ціна встановлюються сторонами за обопільною згодою на базі письмової заявки покупця й зазначаються в додатках до договору, розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, які складають невід`ємну частину Договору. Одиниця виміру: літри. Якість товару, який поставляється, повинна відповідати діючим ДСТУ і на вимогу покупця супроводжуватись паспортами якості та/або сертифікатами відповідності заводу - виробника.
На виконання умов договору постачальником складено видаткову накладну на суму 209081,40 грн., у тому числі ПДВ - 34846,90 грн.
У бухгалтерському обліку позивача відображено придбання дизпалива  на суму 174234,50 грн., відображено ПДВ у сумі 34846,90 грн. та перераховано кошти за дизпаливо  постачальнику  у загальній сумі 209081,40 грн.  з ПДВ.
Стосовно ТОВ «Корал Енерго Трейдінг» контролюючим органом вказано, що штатна чисельність працюючих становить 1 особу, товариство не має власних основних засобів, до перевірки не надано товарно-транспортних накладних та сертифікаційних документів, відносно товариства наявне кримінальне провадження, в якому підприємство фігурує як учасник схем з мінімізації податкових зобов`язань шляхом проведення фіктивних фінансово-господарських операцій.

Між позивачем та ТОВ «НК Енергогруп» укладено договір поставки нафтопродуктів від 20.04.2017 №20/04/17, від 20.04.2018 №20/04/18, за умовами яких Постачальник зобов`язується передати Покупцю у власність нафтопродукти, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах, викладених у Договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в накладних документах на товар та додатках до Договору, які оформлюються на кожну окрему партію товару. Якість товару, який поставляється, повинна відповідати діючим ДСТУ і на вимогу покупця, супроводжуватись паспортами якості та/або сертифікатами відповідності заводу - виробника.
У 2019 році було укладено новий Договір поставки нафтопродуктів від 01.04.2019 № 01/04/19/1 зі строком дії до 31.12.2023.
На виконання умов укладених договорів Постачальником виписано  видаткові накладні за 2017 рік на загальну суму 7811205,25 грн., у тому числі ПДВ - 1301867,54 грн.; за 2018 рік на загальну суму 12151322,90 грн., у тому числі ПДВ - 2025220,48 грн.; за 2019 рік на загальну суму 24198844,40 грн., у тому числі ПДВ - 4033140,73 грн. та за 2019 рік на загальну суму 4236316,25 грн., у тому числі ПДВ - 706052,71 грн.
У бухгалтерському обліку господарські операції позивача з цим Товариством відображені шляхом оприбуткування дизельного пального, бензину А-92 та проведення розрахунків з постачальником на загальну суму 23631324,49 грн., у тому числі ПДВ - 4120339,25 грн.
Вказуючи про вчинення позивачем порушення щодо формування грошових зобов`язань з податку на прибуток на суму 20165703,67 грн., відповідач зазначає, що позивачем не надано документів щодо місць зберігання паливно-мастильних матеріалів, стосовно ТОВ «НК Енергогруп» наявне кримінальне провадження, в якому підприємство фігурує як таке, що залучене до проведення фіктивних фінансово-господарських операцій.

Між позивачем та ТОВ «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» укладено Договір поставки нафтопродуктів від 16.11.2017 №016/11ДП, згідно умов якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця нафтопродукти, а Покупець зобов`язується прийняти ці нафтопродукти (в подальшому - Продукція) та повністю оплачувати їхню ціну (вартість).
На виконання умов вказаного договору постачальником складено видаткові накладні на загальну суму 392478,24 грн., у тому числі ПДВ - 65413,04 грн.
У бухгалтерському обліку господарські операції позивача з цим підприємством відображені шляхом оприбуткування дизельного пального та проведення розрахунків з постачальником на загальну суму 392478,24 грн. з ПДВ.
Стосовно даного підприємства відповідач керується тим, що до перевірки не надано товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів, сертифікаційних документів, а видаткові накладні містять недоліки щодо заповнення їх реквізитів повноважними особами.
Таким чином, суть заперечень контролюючого органу до наведених господарських операцій зводиться до відсутності певних документів, а також до того, що при детальному вивченні наявної інформації по зазначених контрагентах - постачальниках, при проведеному аналізі ланцюгів постачання згідно баз даних ДПС України встановлено, що дані контрагенти не є виробниками товарів, реалізованих ТОВ «Благодійний союз» протягом періоду, що перевірявся, даний товар не був ними імпортований, у ланцюгах постачання також не встановлено його походження та взагалі факту його придбання у постачальників, на певному ланцюзі постачання прослідковується придбання інших товарів по номенклатурі (сигарети, дитячі іграшки, гірлянди новорічні тощо) або взагалі відсутній факт придбання будь-яких товарів.

Надаючи правову оцінку наведеним доводам контролюючого органу, як підставам, за наявності яких донарахування грошових зобов`язань з податку на прибуток у цій частині могло би бути визнано законним, суд першої інстанції, зазначив наступне.
Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Пунктом 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (зі змінами та доповненнями), передбачено, що дохід  визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком  зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства),  за  умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Частиною 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 цього  ж Закону).
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо (ч.3 цієї ж статті).
Стосовно тверджень відповідача про відсутність товарно-транспортних документів, суд зазначив, що відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Правила), товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
Саме надана перевізником послуга з перевезення має бути підтверджена актом щодо надання послуги з перевезення та відповідною товарно-транспортною накладною, а тому остання може підтверджувати тільки витрати щодо перевезення товарів сторонньою організацією.
Відповідачем не надано доказів, що позивачем з зазначеними контрагентами укладались договори про надання послуг з перевезення. Крім того, описані господарські операції частково укладались на умовах Інкотермс, які покладають безпосередньо на продавця обов`язок з доставки товару в місце призначення. В акті перевірки не міститься жодних висновків про врахування цих обставин.
Наведене у повній мірі стосується і тверджень контролюючого органу про відсутність сертифікаційних документів на товар, що також не може бути єдиною та законною підставою для висновку про нереальність господарських операцій.
Сертифікат якості (відповідності) - це письмовий документ, складений у довільній формі та виданий виробником товару (продукції), щоб підтвердити відповідність виробленого ним товару (продукції) вимогам, які висуваються до якості такого товару (продукції).
Сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський та податковий облік, і не містить відомостей про господарську операцію. Цей документ не належить до первинних документів, а тому його відсутність не може впливати на висновки щодо здійснення господарських операцій.
Відтак, суд оцінював ці доводи контролюючого органу про відсутність вказаних документів у сукупності з іншими документами, створеними в процесі господарської операції.
Фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків.
На підтвердження факту реальності операцій зі згаданими контрагентами позивач надав необхідні докази, якими є видаткові накладні, оборотно-сальдові відомості, які у повній мірі підтверджують факт здійснення позивачем господарських операцій з контрагентом та зміни у його майновому стані.
Підтвердженням факту реальності господарських операцій є й доведення позивачем обставин їх завершеності, на що вказують долучені до матеріалів справи платіжні доручення про оплату отриманих товарів, журнали-ордери по рахункам, на яких здійснюється оприбуткування товару та проводяться розрахунки з постачальниками, накладні на внутрішнє переміщення товарів як підтвердження факту їх дійсного використання та інвентаризаційні описи, які підтверджують об`єктивну наявність придбаних товарів у залишках.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що наданих позивачем документів достатньо для підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, а правова позиція контролюючого органу не є виправданою.
Оцінюючи аргументи контролюючого органу щодо дефектів у ланцюгах постачання та участь постачальників позивача у кримінальних провадженнях як підприємств, що залучаються до схем мінімізації податків, суд зазначив наступне.
Будь-яка податкова інформація наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального закону.
Висновки відповідача щодо неможливості здійснення господарських операцій контрагентом позивача не можуть ґрунтуватися лише на інформації, що міститься у податковій базі відносно контрагентів платника податків. Такі висновки можуть бути здійснені лише на підставі первинних документів та об`єктивної перевірки фактичних обставин господарських правовідносин.
Так, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №804/1984/16 суд вказує на те, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої  та злагодженості дій між ними.
Відтак, відображення в акті перевірки відомостей про постачальників, отриманих з інформаційних баз, не відповідає критерію юридичної значимості, а отже не є належним доказом у розумінні процесуального закону.
Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Посилання контролюючого органу на кримінальні провадження, в яких фігурують контрагенти позивача або безпосередньо їх постачальники, також відхиляються судом, оскільки вказані аргументи не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій безпосередньо між ТОВ «Благодійний союз» та вказаними суб`єктами.
Аналогічні правові висновки сформовані у постанові Верховного Суду від 2 квітня 2019 року у справі  826/6245/18, а саме: не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами як підставами формування бухгалтерського обліку.
У постанові від 13 жовтня 2020 року у справі №0340/1408/18 Верховний Суд зазначив, що виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування витрат, які враховуються при визначенні фінансового результату, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Також норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).
Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Нереальність господарських операцій із продажу платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами й не може ґрунтуватися на припущеннях контролюючого органу, що такі операції неможливі.
У контексті обставин даної справи, відповідно до яких відповідачем визнані нереальними господарські операції з придбання мінеральних добрив, тканини бавовняної, будматеріалів, запасних частин, масла гідравлічного, паливно-мастильних матеріалів, контролюючий орган мав принаймні довести, що позивач фактично або провадив свою господарську діяльність без цих товарів, або здійснював, наприклад, альтернативні господарські операції з придбання цих товарів. Натомість, констатуючи, що такі господарські операції не відбувались, у суду виник сумнів, який не був спростований відповідачем, як взагалі  товариство могло би здійснювати основний вид своєї діяльності, наприклад, без мінеральних добрив і які саме добрива відповідно до долучених до матеріалів справи доказів  списувались на використання під час посівних робіт.
Крім того, реальність виконання господарських операцій була підтверджена наступними контрагентами позивача: ТОВ «Серкол» (а.с. 1-27, т. 19); ПП «Раєвіт» (а.с. 211-215, т. 20); ТОВ «Гудвіл Корп»  (а.с. 200-210, т. 20), ТОВ «Корал Енерго Трейдінг» (а.с. 66-92, т. 21); ТОВ «НК Енергогруп» (а.с. 41, т. 19 - а.с. 58, т. 20); ТОВ «Релос», а.с. 37-46, т. 21.
Оцінюючи досліджені обставини, суд першої інстанції спростував висновки контролюючого органу, що позивачем занижено доходи за рахунок невключення до їх складу вартості безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей у сумі 59640782,00 грн., оскільки аргументів відповідача було не достатньо для обґрунтування та беззаперечного доведення правомірності такого висновку.
Висновок про порушення позивачем формування грошових зобов`язань з податку на прибуток, пов`язаний також з твердженнями контролюючого органу про завищення позивачем витрат на 69729182,00 грн.
Перевіряючи обґрунтованість такого висновку, судом враховується, що, як вже було зазначено, відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Згідно з п.п.5, 6, 7 Національного положення  (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно  зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
Витратами   звітного   періоду  визнаються  або  зменшення  активів,  або збільшення зобов`язань,  що призводить до  зменшення  власного капіталу  підприємства  (за  винятком  зменшення капіталу  внаслідок його вилучення або розподілу власниками),  за умови,  що  ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного  періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду,  в  якому вони були здійснені.
Що стосується висновку контролюючого органу про неможливість включення до складу витрат сум, сплачених ФОП ОСОБА_1 , у періоді, який охоплюється строком, передбаченим п.102 ст.102 ПК України, суд виходив з наступного.
Сторонами не заперечується, що ТОВ «Благодійний союз» згідно даних головної книги підприємства та даних оборотно-сальдової відомості по рах.631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» віднесено до складу інших витрат операційної діяльності суми витрат по фінансово-господарських операціях з ФОП ОСОБА_1 , пов`язаних з виконанням послуг будівництва, а саме:
- за 2016 рік включено суму 389169,00 грн. до складу інших витрат операційної діяльності;
- за 2017 рік включено суму 300000,00 грн. до складу інших витрат операційної діяльності;
- за 2018 рік включено суму 1939658,00 грн. до складу інших витрат операційної діяльності.
Станом на 30.06.2019 року згідно даних бухгалтерського обліку обліковується кредиторська заборгованість в сумі 1810186,00 грн.
Загальна сума наданих послуг ФОП ОСОБА_1 (послуги з будівництва) на адресу ТОВ «Благодійний союз» у січні 2016 року - листопаді 2018 року становить 2628827,00 грн.
Як зазначено в акті перевірки, будь-яких первинних документів з питань підтвердження вказаних витрат позивачем не надано, а відтак зроблено  висновок, що Товариством завищено витрати за рахунок віднесення до їх складу витрат по господарським операціям з ФОП ОСОБА_1 на 2628827,00 грн. (у межах строку, визначеного п.102.1 ст.102 ПК України - 2239658,00 грн. відповідно до розрахунку відповідача).

Суд частково не погодився з висновком відповідача про непідтвердження цих витрат первинними документами.
Так, судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір від 20.01.2016 №20/01-2016 та від 16.04.2018 № 6/04-2018 на проведення ремонтних робіт комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .  
Також встановлено, що 05.01.2016 керівником ТОВ «Благодійний Союз» видано наказ «Щодо проведення робіт по поточним ремонтам будівель та споруд» №17, а саме: посилення фундаменту головного корпусу та підсобних приміщень, ремонту бетонної підлоги підсобних приміщень, ремонту м`якої покрівлі Шохи №1 та Шохи №2.
На виконання вказаного наказу 20.01.2016 між ТОВ «Благодійний Союз» та ФОП ОСОБА_1 і було укладено договір №20/01-2016 на проведення поточних ремонтних робіт за адресою:   АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого сторони домовилися, що ціна за виконані роботи виставляється Підрядником згідно актів приймання виконаних будівельних робіт.
ТОВ «Благодійний Союз» 10.04.2017 видано наказ №29 на проведення поточного ремонту будівель та споруд, що розташовані в АДРЕСА_2 , та 24.04.2017 з ФОП ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №20/01-2016 від 20.01.2016, якою було розширено коло об`єктів, на яких мали проводитися ФОП ОСОБА_1 ремонтні роботи для позивача та продовжено строки їх виконання.
Як стверджує позивач, протягом 2016-2018 років Замовник прийняв від Підрядника та підписав акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 12458570,00 грн. з ПДВ.
На виконання умов зазначених договорів позивачем (замовником), у свою чергу, також оплачено придбані роботи (за винятком матеріалів замовника) шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових грошових коштів, що підтверджено платіжними дорученнями на суму 818641,00 грн. (а.с.64-94, т.3).
Перевіряючи наведені аргументи позивача, суд дійшов висновку, що на підтвердження виконання умов договорів, укладених позивачем з ФОП ОСОБА_1 , складено відповідні документи, а саме: кошторисну документацію (підсумкові відомості ресурсів з поточного ремонту); довідки про вартість виконаних робіт (кб-3); акти прийомки виконаних робіт (кб-2в) (а.с. 65 - 251, т. 5).
Однак позивачем документально підтверджено такі витрати лише за 2018 рік (витрати за 2016 рік за наслідками перевірки не є предметом нарахування грошових зобов`язань у зв`язку зі спливом строку давності). Витрати за 2017 рік у сумі 300000,00 грн. не підтверджені позивачем документально ні на момент проведення первірки, ні на час судового розгляду справи.
Таким чином, на переконання суду першої інстанції висновок про відсутність первинних документів з питань підтвердження витрат по фінансово-господарським операціям з ФОП ОСОБА_1 на суму 300000,00 грн. знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду справи. Відповідно, донарахування податку на прибуток за ставкою 18% у сумі 54000,00 грн. та застосування штрафних санкцій за ставкою 25% від суми донарахованого податку у розмірі 13500,00 грн. є законним та обґрунтованим.
Перевіркою також встановлено, що ТОВ «Благодійний союз» списано вартість будівельних матеріалів на загальну суму 10324908,46 грн., зокрема, за грудень 2017 року у сумі 843108,10 грн., які включено до складу інших витрат операційної діяльності.
Витрати у сумі 843108,10 грн. не визнаються відповідачем, оскільки з наданого до перевірки акту списання неможливо встановити, на який саме об`єкт списано зазначені будівельні матеріали (власні/орендовані тощо), платником не надано інформації щодо матеріально-відповідальних осіб за отримання та видачу списаних будівельних матеріалів, накладних-вимог на внутрішнє переміщення ТМЦ, інформації щодо того, хто та яким способом здійснював зазначені ремонти (господарським/підрядним способом тощо).
Зазначені висновки відповідача не узгоджуються з обставинами справи.
Як було зазначено, в підтвердження факту понесення витрат у згаданій сумі позивачем надано акт списання від 29.12.2017 №68, який надавався при проведенні перевірки та згідно якого списано будматеріали (арматура, бетон, цемент, профіль, профнастил, черепицю бітумну тощо) як витрати на поточний ремонт основних засобів, які обліковувались у 2017 році на балансі підприємства на рахунку 10 «Основні засоби», що дозволяє встановити зв`язок цих витрат з господарською діяльністю підприємства.
У цій частині заперечення відповідача не є такими, що вказують на незаконність включення зазначеної суми до складу витрат товариства, тому включення цієї суми до складу витрат - є правомірним.
Крім того, за 2018 рік до складу інших витрат операційної діяльності включено суму 593561,79 грн. (листопад  2018 року - 554630,32 грн., грудень 2018 року - 38931,47 грн.), у той час як будь-яких первинних документів з питань підтвердження цих витрат до перевірки не надано.
Також, суд погодився з доводами ГУ ДПС у Житомирській області про безпідставне віднесення цієї суми до складу витрат, оскільки в підтвердження цього факту позивачем як на час проведення перевірки, так і у ході судового розгляду справи не надано жодних первинних документів. Оскільки у суду станом на день  вирішення спору відсутні будь-які первинні документи, які б дозволяли спростувати висновки відповідача, донарахування за це порушення податку на прибуток за ставкою 18% у сумі 106841,00 грн. та застосування штрафних санкцій за ставкою 25% від суми донарахованого податку у розмірі 26710,25 грн. також визнається судом законним та обґрунтованим.
Також, перевіркою встановлено, що ТОВ «Благодійний союз» надано первинні документи щодо внутрішнього переміщення будівельних матеріалів, а саме: накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (форма №М-11) та товарно-транспортні накладні з питань перевезення будівельних матеріалів до вказаних накладних-вимог, відповідно до яких відповідачем встановлено, що будматеріали загальною вартістю 8888238,57 грн. (із загальної суми 10324908,46 грн.) списано на проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлових будівель, розташованих за адресою: Львівська обл. смт. Східниця, вул. Шевченка, 298, та які на дату проведення ремонтних робіт (листопад 2018 року) та станом на 30.06.2019 року обліковуються на рах. 15 «Капітальні інвестиції» (будинок відпочинку №1 - первісна вартість 9700,00 грн., будинок відпочинку №2 - первісна вартість - 10266,67 грн., будинок сауни №3 - первісна вартість 24658,33 грн.) та не введені в експлуатацію.
У бухгалтерському обліку позивача витрати на проведення ремонтно-будівельних робіт у загальній сумі 8888238,57 грн. були віднесені до складу інших витрат операційної діяльності у листопаді 2018 року.
Відповідач наполягав на тому, що враховуючи те, що будівельні матеріали, які використані на проведення ремонтно-будівельних робіт зазначених нежитлових будівель, вартість списаних будівельних матеріалів по своїй суті збільшує термін їх корисного використання та збільшує очікувані майбутні вигоди від вказаних об`єктів, тому відповідно до законодавчих вимог, понесені витрати відносяться до капітальних інвестицій і повинні збільшувати первісну вартість зазначених основних засобів.
Таким чином, ТОВ «Благодійний союз» завищено витрати за рахунок віднесення до їх складу витрат на поліпшення основних засобів на суму 8888238,57 грн. Це порушення призвело до визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1599882,00 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 399971,00 грн.
Суд погодився з наведеним висновком контролюючого органу та вважав у цій частині обґрунтованим визначення грошового зобов`язання у зазначеній сумі та застосування штрафу, зважаючи на те, що позивачем не було спростовано доводів відповідача, що будинок відпочинку №1 - первісна вартість 9700,00 грн., будинок відпочинку №2 - первісна вартість - 10266,67 грн., будинок сауни №3 - первісна вартість 24658,33 грн. обліковувались на рах. 15 «Капітальні інвестиції» і в експлуатацію введені не були, оскільки доказів використання позивачем цих будинків за їх призначенням надано не було. З точки зору бухгалтерського обліку, на якому ґрунтується податковий облік, витрати на будівельні матеріали  для проведення ремонтних робіт цих будівель могли  б формувати витрати звітного періоду тільки за умови робочого стану цих будівель та їх експлуатації за призначенням. Такі факти позивачем доведені не були, хоча робочий стан є визначальним фактором для класифікації та обліку здійснених витрат. А тому, оскільки зазначені нежитлові приміщення не експлуатувались за призначенням, що свідчить про відсутність такої їх складової ознаки як робочий стан, понесені витрати обґрунтовано кваліфіковані відповідачем як такі, що відносяться до капітальних інвестицій, повинні збільшувати первісну вартість зазначених основних засобів, а відтак і законно виключені зі складу інших операційних витрат за 2018 рік.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 06.03.2020 №000374051 визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 1599882,00 грн. та застосування штрафних санкції у сумі 399971,00 грн. за описане порушення є законним та обґрунтованим, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Висновок про заниження ТОВ «Благодійний союз» об`єкта оподаткування податком на прибуток шляхом безпідставного зменшення фінансового результату до оподаткування пов`язаний також з включенням до складу витрат сум, які не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, обов`язковість ведення яких передбачено правилами бухгалтерського обліку.
Так, у ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Благодійний союз» згідно даних головної книги підприємства та даних оборотно-сальдової відомості по рах.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» віднесено до складу собівартості реалізованої продукції суми витрат, пов`язаних зі списанням газу скрапленого, дизельного палива, які згідно первинних документів були придбані у ТОВ «Нафтовий Альянс», ТОВ «Альянс Оіл Трейдінг» та ТОВ «Новітні паливні системи».
Проте відповідач вважає, що документи, надані до перевірки, не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності, що призвело до завищення собівартості реалізованої продукції.

З цього приводу судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Нафтовий Альянс» укладено договір поставки нафтопродуктів - скрапленого газу пропан-бутан від 17 грудня 2018 року №487, за умовами якого продавець зобов`язується постачати та передавати у власність покупця нафтопродукти,  а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його вартість на умовах цього Договору. Кількість та вартість товару (ціна за одиницю товару), що поставляється за цим Договором, визначається Сторонами у специфікаціях/додатках, що є невід`ємною частиною цього Договору. Приймання товару (скрапленого газу пропан-бутан) за якістю та кількістю проводиться відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України від 20.05.2008 №281/171/578/155). Приймання-передача товару та перехід права власності здійснюється в пункті поставки товару, зазначеної у відповідних специфікаціях/додатку (в товарно-транспортних накладних, або в актах приймання-передачі, або у видаткових накладних тощо), з оформленням відповідного Акту прийому-передачі або видаткової накладної.
На виконання даного договору продавцем були виписані видаткові накладні на загальну суму 4552878,14 грн., в тому числі ПДВ 758813,02 грн.
У бухгалтерському обліку операції з ТОВ "Нафтовий Альянс" відображено шляхом оприбуткування газу скрапленого, відображення податку на додану вартість у сумі 758813,02 грн. та проведення розрахунків з постачальником на суму 4552878,14 грн.
Стосовно даного товариства відповідачем вказано, що позивачем були надані однотипні видаткові накладні; не надано товарно-транспортні накладні; сертифікаційні документи; у позивача відсутні основні засоби, які потребують використання газу вуглеводного скрапленого, та передбачають його зберігання.

Між позивачем та ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» укладено договір поставки від 10.09.2018 №1812/918/Г/1, за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку, в строки та на умовах цього Договору передати, а Покупець прийняти і оплатити товар. Найменування, кількість, номенклатура, ціна, строки, умови поставки і оплати кожної окремої партії Товару узгоджуються Сторонами в Додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.
До вказаного договору сторонами укладено Додаткові угоди, а саме:
- №1812/918/Г/1/9 від 10.09.2018, за умовами якої постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити нафтопродукти за ціною і в асортименті на загальну суму 2722973,75 грн., у тому числі ПДВ - 453828,96 грн.;
- №1812/918/Г/1/10 від 01.10.2018, за умовами якої Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити нафтопродукти за ціною і в асортименті на загальну суму 20232009,45 грн., у тому числі  ПДВ - 3372001,59 грн.;
- №1812/918/Г/1/П від 01.11.2018, за умовами якої за умовами якої Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити нафтопродукти за ціною і в асортименті на загальну 17252181,41 грн., у тому числі ПДВ - 2875363,58 грн;
- №1812/918/Г/1/12 від 01.12.2018, за умовами якої Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити нафтопродукти за ціною і в асортименті на загальну суму 4681196,96 грн., у тому числі ПДВ 780199,52 грн.
За період вересень 2018 року - лютий 2019 року позивач придбав у ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» паливно-мастильні матеріали на загальну суму 48879707,65 грн., у тому числі ПДВ - 8146617,94 грн., в підтвердження чого складені відповідні видаткові та товарно-транспортні накладні.
У бухгалтерському обліку позивача господарські операції з цим Товариством відображені шляхом оприбуткування паливно-мастильних матеріалів на суму 40733089,71 грн., відображення податку на додану вартість при оприбуткуванні ПММ у сумі 8146617,94 грн. та проведення розрахунків з постачальником на загальну суму 48879707,65 грн.
Заперечуючи податкові наслідки зазначених господарських операцій, відповідач вказував на те, що: позивачем були надані однотипні видаткові накладні; не надано шляхові листи, на які міститься посилання у накладних; у позивача відсутні основні засоби, які потребують використання газу вуглеводного скрапленого; наявне кримінальне провадження, в якому ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» фігурує як підприємство, яке приймає участь у схемах з мінімізації податкових зобов`язань шляхом проведення фіктивних фінансово-господарських операцій.

Між позивачем та ТОВ «Новітні паливні системи» укладено договір поставки нафтопродуктів від 05.11.2018 №0511/71, за умовами якого постачальник зобов`язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом "товар", найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару. Постачання товару у рамках цього договору здійснюється у рамках наступних базисів доставки: а) СРТ - пункт призначення, вказаний покупцем в заявці на відвантаження Товару, постачання транспортом і за рахунок постачальника; б) EXW - резервуар нафтобази зберігання, вказаний постачальником, вивіз товару транспортом та за рахунок покупця. Товар вважається переданий постачальником і прийнятий покупцем по якості відповідно до технічних умов та інших нормативно-технічних актів (паспорт, сертифікат заводу-виробника) по кількості - відповідно до товарно-транспортних або накладних документів (накладна та/або акт приймання-передачі) на товар, у відповідності з в вибраним базисом поставки Товару.
На виконання умов договору постачальником складено видаткові накладні на поставку газу вуглеводного скрапленого на загальну суму 9633951,16 грн., у тому числі ПДВ - 1605658,58 грн.
У бухгалтерському обліку позивача господарські операції з цим товариством  відображено шляхом оприбуткування палива на суму 8028292,58 грн., відображення податку на додану вартість при оприбуткуванні газу скрапленого у сумі 1605658,58 грн. та проведення розрахунків з постачальником на загальну суму 9633958,25 грн.
Заперечуючи наслідки господарських операцій з цим товариством відповідач зазначав, що постачальником ТОВ «Новітні паливні системи» є ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг». Відносно останнього наявне кримінальне провадження, в якому ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» фігурує як підприємство, яке приймає участь у схемах з мінімізації податкових зобов`язань шляхом проведення фіктивних фінансово-господарських операцій.
Головним аргументом відповідача щодо невизнання цих операцій стало твердження про те, що у позивача відсутні основні засоби, які потребують використання газу вуглеводного скрапленого.
Так, позивачем були надані підтверджуючі документи з питань придбання, обліку, введення в експлуатацію тільки зерносушарки ЖСК-25, придбаної у ТОВ «Агросервіс-СВ», відповідно до технічних характеристик якої в якості палива у ній використовуються виключно дрова.
На думку відповідача, оскільки у ТОВ «Благодійний союз» не рахуються власні чи орендовані основні засоби, які потребують використання газу скрапленого, а також відсутні відповідні ємності, резервуари для зберігання газу скрапленого, позивачем не доведено виробничу (технологічну потребу) у придбанні газу скрапленого у значних обсягах.
З цього приводу судом встановлено, що 17.09.2018 ТОВ «Благодійний Союз» уклало договір оренди №0542 з ПП «Торгтранссервіс» (а.с.152-156, т.3), відповідно до якого за актом приймання-передачі від 17.09.2018 позивачу було передано у платне користування зерносушарку Pedrotti XL550 та обладнання до неї: сенсорну систему керування, систему аспірації, газовий пальник, автоматичну змазку, генератор, газгольдер V=10 куб. м з комплектом запірної арматури, регуляторну групу високого та середнього тиску, електричний випаровувач «Pegoraro» 150кг/год. За технічними характеристиками орендована зерносушарка працює на тепловій енергії, яка виробляється в результаті згорання палива - дизеля або газу.
Згідно платіжного доручення від 01.03.2019 №455 ТОВ «Благодійний Союз» перерахувало ПП «ТоргТранссервіс»  вартість орендованого майна у сумі 400950,00 грн.
Долучені позивачем до матеріалів справи документи підтверджують, що вирощені позивачем зернові культури приймалися з поля за внутрішніми накладними, передавалися на доробку в зерносушарку, а потім за актами про доробку зерна на зерносушарці передавалися на склад. З наданих суду актів про доробку зерна на зерносушарку вбачається, що з вересня 2018 року ТОВ «Благодійний Союз» здійснювало сушіння зерна (пшениці, кукурудзи, насіння соняшнику) на орендованій зерносушарці та використовувало для цих потреб газ скраплений.
Отже, в акті перевірки від 23.01.2020 відображено неповну інформацію про те, що за ТОВ «Благодійний Союз» не рахуються власні чи орендовані основні фонди, які потребують використання газу скрапленого, та не доведено виробничу (технологічну) потребу в придбанні газу скрапленого в задекларованих обсягах.
Саме для роботи зерносушарки та використання для її експлуатації газу, 10.09.2018 за №1812/918/Г/1, 05.11.2018 №0511/71 та 17.12.2018 за №487 між ТОВ «Благодійний Союз» та ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг», ТОВ «Новітні паливні системи» та ТОВ «Нафтовий Альянс» укладено договори поставки (купівлі-продажу) нафтопродуктів (газу), за якими поставлено для ТОВ «Благодійний Союз» газ на суму 63019643,87 грн., у т.ч. ПДВ - 10511090,68 грн., що підтверджується належними первинними документами (видатковими накладними, податковими накладними та товарно-транспортними накладними).
Тобто, надані позивачем первинні документи підтверджують використання придбаного газу у власній господарській діяльності підприємства, його рух з моменту купівлі до моменту використання (списання) у господарській діяльності Товариства, що свідчить про наявність законодавчо визначених підстав для формування витрат підприємства за наслідками господарських операцій, які не визнаються контролюючим органом.
Крім того, на запит суду ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» (с.29-38, т.19) підтвердило факт реальних господарських взаємовідносин із позивачем.
Отже, висновки контролюючого органу про завищення витрат за рахунок віднесення до їх складу витрат, непідтверджених первинними бухгалтерськими документами за наслідками придбання паливно-мастильних матеріалів у ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг», ТОВ «Новітні паливні системи», не знайшли свого підтвердження.
Вирішуючи питання щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 06.03.2020 №0003730501, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання  з податку на додану вартість на 36004658,00 грн., з яких 28803726,00 грн. - податкове зобов`язання та 7200932,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції, суд дійшов висновку про їх часткову обґрунтованість, зважаючи на таке.
Донарахування суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, окрім описаних вище господарських операцій та списання вартості будівельних матеріалів, пов`язано також з фактом взаємовідносин ТОВ «Благодійний союз» з ТОВ «Агроцвіт-2012», ТОВ «Інокс Сервіс», з ТОВ «Інтеренерготрейд», з ТОВ «ТД Росток», з ПП «Укрпалетсистем», з ТОВ «Гарант Оіл Груп», з ФОП ОСОБА_3 , з ТОВ «Мозир Україна», а також з фактом незменшення позивачем податкового кредиту на суму розрахунку коригування.
Розрахунок визначених контролюючим органом грошових зобов`язань долучений ним до матеріалів справи (а.с.11, т.22).
Так, у ході здійснення перевірки контролюючим органом встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників на загальну суму ПДВ 334046,00 грн., у тому числі по періодах:
за січень 2019 року - на суму 28692,00 грн.;
за червень 2019 року - на суму 305354,00 грн.
Цей висновок пов`язаний з тим, що позивачем в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.201.1, п.201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201 ПК України занижено суми податкових зобов`язань на 334046,00 грн. внаслідок того, що товариством не складено, не зареєстровано в ЄРПН у встановлений законодавством термін податкові накладні та не включено до податкових декларацій з податку на додану вартість до рядка 1.1 «Операції, що оподатковуються за основною ставкою» та Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)», а саме:
- січень 2019 року - згідно платіжного доручення від 28 січня 2019 року №533 ТОВ «Благодійний Союз» отримало попередню оплату від ТОВ "Агро-Цвіт 2012" у розмірі 175000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 29166,67 грн., за оренду техніки згідно договору від 16.03.2017 №16/03. На залишок суми у розмірі 172150,00 грн., яка виникла внаслідок отриманої попередньої оплати 28.01.2019, товариство мало би скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на суму ПДВ 28691,67 грн. та включити її до податкової декларації з податку на додану вартість до рядка 1.1 «Операції, що оподатковуються за основною ставкою» та Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за січень 2019 року;
- червень 2019 року - ТОВ «Благодійний Союз» по взаємовідносинах з ТОВ «Інокс Севіс» мало б скласти податкові накладні на суму ПДВ 1436478,38 грн. (обсяг операцій за ставкою 20% становив 7182391,91 грн.), але товариством зареєстровані податкові накладні на реалізацію кукурудзи кормової та отриманої попередньої оплати на суму ПДВ 1131124,99 грн., різниця ПДВ становить 305353,39 грн. На дану суму ПДВ у розмірі 305353,39 грн. платник мав би скласти та зареєструвати 27.06.2019 податкову накладну в ЄРПН та включити цю суму до податкової декларації з податку на додану вартість до рядка 1.1 «Операції, що оподатковуються за основною ставкою» та Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» за червень 2019 року.
Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з  постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п.201.1 ст.201 ПК України).
Позивачем не надано доказів складання  та реєстрації податкових накладних на вказані суми податку на додану вартість.
Відтак, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту і не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку, вказаної у податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Проведеною перевіркою також встановлено заниження задекларованих ТОВ «Благодійний Союз» показників у рядку 14 Декларації «Коригування податкового кредиту» на суму «-»2500 грн., що призвело до завищення ряд.17 Декларації з податку на додану вартість «Усього податкового кредиту» за жовтень 2018 року.
У декларації з податку на додану вартість від 20.11.2018 №9256917494 та у додатку 1 за жовтень 2018 року підприємство не зменшило суму податкового кредиту у рядку 14 Декларації «Коригування податкового кредиту» «-»2500 грн. на повернення товару ТОВ "АВТО БАС", відповідно до розрахунку коригування від 03.10.2018 №4 до податкової накладної від 10.08.2018 №4 (коригування кількості).
Відповідно до п.192.1 ст.192 Податкового кодексу якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підпунктом 192.1.1 п.192.1 ст.192 Кодексу визначено, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:
а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;
б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.
Враховуючи те, що на дату складання розрахунку коригування до податкової накладної, яким передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, покупець зобов`язаний відповідним чином зменшити сформований на підставі податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування, податковий кредит. Таке зменшення здійснюється за результатами звітного (податкового) періоду, в якому складено розрахунок коригування, незалежно від дати реєстрації в ЄРПН такого розрахунку коригування.
Факт наявності даного порушення позивачем спростований не був, у зв`язку з чим суд погоджується з висновками відповідача щодо порушення ТОВ «Благодійний Союз» пп.192.1.1 п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, відповідно до яких підприємством не зменшено задекларовані показники у рядку 14 Декларації «Коригування податкового кредиту» на суму «-»2500 грн.
Отже, нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 336545,40 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 25% за ці порушення визнано судом обґрунтованими.
Що стосується висновку контролюючого орану про заниження податкових зобов`язань  з податку на додану вартість  на загальну суму 287334,00 грн. внаслідок списання будівельних матеріалів у грудні 2017 року на суму 843108,10 грн., у листопаді 2018 року на суму 554630,32 грн. та у грудні 2018 року  на суму 38931,47 грн. без підтверджуючих документів, то правовий аналіз такому висновку був наданий судом при вирішенні питання щодо правомірності визначення грошових зобов`язань з податку на прибуток, внаслідок якого таке донарахування визнано частково незаконним. Оскільки підприємством підтверджено факт списання будівельних матеріалів у сумі 843108,10 грн. на поточний ремонт основних засобів первинними документами, доводи відповідача про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за цим порушенням на суму 168622,00 грн. та застосування штрафу у сумі 42155,50 грн. (25%) також судом визнано необґрунтованим.
Суду підтверджено лише законність визначення податку на додану вартість на суму 593561,79 грн. (554630,32 грн. у листопаді 2018 року та 38931,47 грн. у грудні 2018 року), що складає 118712,00 грн. податку та 29678,00 грн. штрафу  за ставкою 25%.
Решта висновків про заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість стосується взаємовідносин з ТОВ «Інтеренерготрейд», з ТОВ «ТД Росток», з ПП «Укрпалетсистем», з ТОВ «Гарант Оіл Груп», з ФОП ОСОБА_3 , з ТОВ «Мозир Україна».
Контролюючий орган не заперечив факт придбання товарів/послуг у цих підприємств, однак поставив під сумнів факт використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача.
Так, ТОВ «Благодійний Союз» у 2018-2019 роках придбало дизельне паливо у ТОВ «Інтеренерготрейд» та включило до податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, зареєстрованими ТОВ «Інтеренерготрейд», на суму ПДВ 8034113,00 грн.
ТОВ «Благодійний Союз» за 2018-2019 роки надало до перевірки акти про використання паливно-мастильних матеріалів, відомості обліку видачі дизельного палива, подорожні листи, облікові листи тракториста-машиніста.
Позивачем у жовтні - листопаді 2018 року  також було придбане дизельне паливо у ТОВ "ТД Росток", сума податку на додану вартість у розмірі 669098,32 грн. з вартості якого була включена до складу податкового кредиту по податковим накладним, які були складені та зареєстровані цим товариством.
У квітні-травні 2018 року ТОВ «Благодійний союз» придбало дизельне паливо у ПП «Укрпалетсистем» та включило до податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, які були складені та зареєстровані цим підприємством, на суму ПДВ 40236,51 грн.  
У грудні 2018 року позивач придбав дизельне паливо у ТОВ «Гарант Оіл Груп» та включив до податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, які були складені та зареєстровані цим товариством, на суму ПДВ 145160,00 грн.
У грудні 2018 року позивачем також придбавалось дизельне паливо у ТОВ «Мозир Україна», сума податку на додану вартість у розмірі 138501,20 грн. з вартості якого була включена до складу податкового кредиту по податковим накладним, які були складені та зареєстровані цим товариством.
У травні-червні 2019 року ТОВ «Благодійний союз» придбало дизельне паливо, бензин А-92 у ФОП ОСОБА_2 та включило до податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, які були складені та зареєстровані цим підприємцем, на суму ПДВ 253378,44 грн.  
Відповідач дійшов висновку, що на підставі наданих до перевірки документів (відомостей обліку видачі дизельного палива, актів про використання паливо-мастильних матеріалів, облікових листів тракториста-машиніста, які перевірені вибірковим методом, подорожніх листів, тощо) не видається можливим встановити факт використання наведеного обсягу списаного дизельного палива та бензину у господарській діяльності ТОВ «Благодійний Союз». Зокрема, це пов`язано з тим, що у зазначених документах не вказано дати виконання технологічної операції; видача паливно-мастильних матеріалів перевищує технологічну ємність паливного баку автотранспорту; не зазначено автотранспорт, який виконував технологічну операцію та на який вид транспорту списувалось пальне; не вказана відповідальна особа за використання пального; на зазначені залишки палива на дату видачі облікового листа та на дату його здачі; у подорожніх листах не зазначений рух пального або зазначено пробіг, який неможливо виконати; не зазначено кількості та виду продукції, що перевозились. Платником також не надано документів щодо місць зберігання паливно-мастильних матеріалів, документів щодо наявності ємностей для зберігання.
Перевіряючи обґрунтованість такого висновку контролюючого органу, суд погодився з аргументами позивача, що описані в акті перевірки (а.с.78-80, т.2), недоліки первинних документів, які до того ж виявлені вибірково, не є підставою для позбавлення позивача права на увесь податковий кредит, сформований за наслідками господарських операцій з придбання палива, оскільки сукупність наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів дозволяє зробити висновок про використання придбаного палива у господарській діяльності позивача.
Для підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Верховним Судом у постанові від 22 жовтня 2020 року у справі №160/3055/19 висловлено правову позицію, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Також, Верховний Суд у вказаній постанові звертає увагу та враховує те, що відповідно до сталої судової практики (постанови Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №805/686/17-а, від 12 липня 2019 року у справі №808/109/18, від 9 липня 2019 року у справі №810/1762/16 тощо) сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.
За обставин, які склались у даній справі, відповідачем не визнаються усі господарські операції саме з придбання палива, у той час як лише вибірково наводяться недоліки документів про його списання для використання у господарській діяльності товариства. Такий алгоритм дій контролюючого органу не відповідає приписам Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за №1300/27745.
Відтак, виявивши недоліки у документах, які складаються для відображення фактів використання придбаних товарів у господарській діяльності підприємства, обґрунтованим міг би бути визнаний висновок лише про невизнання таких сум як підстави для формування податкової вигоди у цій частині, а не суцільне виключення повної суми податку на додану вартість з ціни придбаного товару з податкового обліку.
Зважаючи на наведене, висновок відповідача щодо відсутності права на формування податкового кредиту з огляду на недоліки при заповненні вибірково досліджених документів суд визнав хибним.
Крім того, відповідачем, безпідставно залишено поза увагою, як підтверджуючі облікові документи, акти про використання паливно-мастильних матеріалів та документи, на підставі яких позивачем здійснювався облік палива при транспортуванні товару, що були складені ним під час виконання робіт. Кожен акт про списання використання паливно-мастильних матеріалів містить всі необхідні реквізити: підписи уповноважених осіб, найменування виду пального, технологічну операцію, на яку це паливо було використано, одиницю виміру та об`єм робіт, загальну кількість використаного палива та його загальну вартість.
Відповідачем з цього приводу заперечень подано не було. 
Отже, виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що усі господарські операції позивача з придбання паливно-мастильних матеріалів є такими, що спричинили реальні зміни майнового стану платника податків, підтверджені первинними документами, а факт їх невикористання у господарській діяльності ТОВ «Благодійний союз» не доведений відповідачем достатніми та належними доказами, зважаючи на що ці операції визнаються судом підставою для формування платником податкового обліку. Тому, у цій частині визначення позивачу грошових зобов`язань з податку на додану вартість, судом вірно визначено незаконним.
На висновок про завищення ТОВ «Благодійний союз» податкового кредиту вплинуло і невизнання його формування за наслідками взаємовідносин з ТОВ «Екліпс Центр», ТОВ «Фунді», ТОВ «Лорігон», ТОВ «Серкол», ТОВ «Раєвіт», ПП «Єврозапчастини», ТОВ «Нано Союз», ТОВ «Нафтотрейдингінвест», ТОВ «Гудд Віл Корп», ТОВ «Корал Енерго Трейдинг», ТОВ «НК Енергогруп» та ТОВ «МВП «Релос».
Аргументи відповідача, з цього приводу, оцінені судом при вирішенні питання щодо законності нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток за наслідками взаємовідносин з цими контрагентами, зважаючи на що суд дійшов висновку, що вони не можуть бути визнані належним обґрунтуванням правомірності нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
Водночас, суд додатково вказав на слідуюче.
За п.201,10 ст.201 Податкового кодексу України достатнім засобом підтвердження відповідного податкового кредиту, який не потребує додатково ще будь-якого підтвердження, є зареєстрована податкова накладна від продавця, тобто  зареєстрована податкова накладна від покупця є за законом виключним засобом підтвердження відповідного податкового кредиту.
ТОВ «Благодійний союз» сформувало свій податковий кредит за наслідками господарських операцій зі згаданими контрагентами виключно на підставі зареєстрованих податкових накладних, що не заперечується відповідачем, а відтак система адміністрування ПДВ має гарантовано забезпечувати належну сплату податку на додану вартість, який має бути наперед внесений до системи чи підтверджений визнаним податковим кредитом.
За такого правового регулювання та його фактичних наслідків, дефекти у податковій суб`єктності постачальника товарів не можуть бути розцінені як підстави для позбавлення платника податку права на податковий кредит, позаяк контролюючий орган не надав доказів про обізнаність позивача щодо такої поведінки його контрагентів та злагодженості дій між ними.
Жодного правочину, укладеного між позивачем та цими контрагентами, не визнано недійсним у судовому порядку, відповідачем не доведено наявності в діях сторін мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування неправомірного умислу у позивача. 
Таким чином, аргументи контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту за цими господарськими операціями є неспроможними, а податкове повідомлення-рішення у цій частині таким, що не ґрунтується на вимогах Закону.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003720501, яким Товариству зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість за червень 2019 року на 3544991,00 грн., то суд зазначив, що оскільки розрахунок суми донарахованих податкових зобов`язань з податку на додану вартість охоплюється сумою від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з ПДВ за червень 2019 року), а судом зроблено висновок про незаконність таких донарахувань, іщо податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №0003720501 також підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку оскарженому судовому рішенню у відмовленій його частині, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Як зазначено вище, суд першої інстанції погодився з позицією податкового органу та не визнав як правомірні, понесені підприємством витрати по ремонту нежитлових приміщень, розташованих в смт.Східниця, Львівської області, а саме:
- за 2017 рік - 300000,00 грн. сплачених Товариством ФОП " ОСОБА_1 за виконання ним послуг будівництва;
- за 2018 рік - 593561,79 грн. (листопад 2018 - 554630,32 грн., грудень 2018 - 38931,47 грн.) та 88888238,57 грн. списаних будівельних матеріалів, які використані на проведення у листопаді 2018 ремонтно-будівельних робіт нежитлових приміщень, розташованих в смт.Східниця, Львівської області.
Колегія суддів з цього приводу погоджується з переконливістю доводів позивача, вважає висновки суду такими, що спростовуються обставинами справи та суперечать наведеним нормам діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини.
Як вірно встановлено судом, між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір від 20.01.2016 №20/01-2016 та від 16.04.2018 № 6/04-2018 на проведення ремонтних робіт комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 ;   АДРЕСА_2 .  
05.01.2016 керівником ТОВ «Благодійний Союз» видано наказ «Щодо проведення робіт по поточним ремонтам будівель та споруд» №17, а саме: посилення фундаменту головного корпусу та підсобних приміщень, ремонту бетонної підлоги підсобних приміщень, ремонту м`якої покрівлі Шохи №1 та Шохи №2.
На виконання вказаного наказу 20.01.2016 між ТОВ «Благодійний Союз» та ФОП ОСОБА_1 і було укладено договір №20/01-2016 на проведення поточних ремонтних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до умов якого сторони домовилися, що ціна за виконані роботи виставляється Підрядником згідно актів приймання виконаних будівельних робіт.
ТОВ «Благодійний Союз» 10.04.2017 видано наказ №29 на проведення поточного ремонту будівель та споруд, що розташовані в АДРЕСА_2 , та 24.04.2017 з ФОП ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №20/01-2016 від 20.01.2016, якою було розширено коло об`єктів, на яких мали проводитися ФОП ОСОБА_1 ремонтні роботи для позивача та продовжено строки їх виконання.
Протягом 2016-2018 років Замовник прийняв від Підрядника та підписав акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 12458570,00 грн. з ПДВ.
На виконання умов зазначених договорів позивачем (замовником), у свою чергу, також оплачено придбані роботи (за винятком матеріалів замовника) шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових грошових коштів, що підтверджено платіжними дорученнями на суму 818641,00 грн. (а.с.64-94, т.3).
На підтвердження виконання умов договорів, укладених позивачем з ФОП ОСОБА_1 , складено відповідні документи, а саме: кошторисну документацію (підсумкові відомості ресурсів з поточного ремонту); довідки про вартість виконаних робіт (кб-3); акти прийомки виконаних робіт (кб-2в) за 2016 рік на суму 389169,00 грн., за 2017 рік на суму 300000,00 грн. та за 2018 рік на суму 1939658,00 грн. (а.с.65-251, т.5).
В судовому рішенні зазначено, що позивачем документально підтверджено витрати лише за 2018 рік (витрати за 2016 рік за наслідками перевірки не є предметом нарахування грошових зобов`язань у зв`язку зі спливом строку давності). Витрати за 2017 рік у сумі 300000,00 грн. не підтверджені позивачем документально ні на момент проведення перевірки, ні на час судового розгляду справи.
Колегія суддів, з зазначеними висновками суду не погоджується та відносно витрат за 2017 рік вважає за необхідне зазначити наступне.
Підтвердженням фактично понесених витрат Товариства у 2017 році є тіж самі документи, на основі яких формувалися витрати й у 2016 році й у 2018 році, які судом визнані як правомірно сформовані, зокрема:
- довідки про вартість виконаних робіт (кб-3) за грудень 2017р. №1/1, акту прийомки виконаних робіт №1/1 за грудень 2017р. з визначеною вартістю будівельних робіт ФОП ОСОБА_1 на суму 111991,01 грн., підсумкової відомості ресурсів №1 за грудень 2017р.;
- довідки про вартість виконаних робіт (кб-3) за грудень 2017р. №1/2, акту прийомки виконаних робіт №1/2 за грудень 2017р. з визначеною вартістю будівельних робіт ФОП ОСОБА_1 на суму 104653,0 грн., підсумкової відомості ресурсів № ‘А за грудень 2017р.;
- довідки про вартість виконаних робіт (кб-3) за грудень 2017р. №1/3, акту прийомки виконаних робіт №1/3 за грудень 2017р. з визначеною вартістю будівельних робіт ФОП ОСОБА_1 на суму 52349,60грн., підсумкової відомості ресурсів №1/3 за грудень 2017р.;
- довідки про вартість виконаних робіт (кб-3) за грудень 2017р. №1/4, акту прийомки виконаних робіт №1/4 за грудень 2017р. з визначеною вартістю будівельних робіт ФОП ОСОБА_1 на суму 1006,21 грн., підсумкової відомості ресурсів №А за грудень 2017р.;
Станом на 30.06.2019 року згідно даних бухгалтерського обліку позивач оплатив ФОП ОСОБА_1 за виконані ним будівельні роботи лише в сумі 818641,0 грн., а тому на 30.06.2019р. обліковується кредиторська заборгованість в сумі 1810186,00 грн., що й не заперечувалося відповідачем.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону №996-XIV).
Первинними документами в будівництві, є Акт приймання виконаних будівельних робіт за нормою КБ-2в та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати КБ-3 за Формою (Наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 № 554 "Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві» - до 01.01.2014, а з 2014 - ДСТУ БД. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», додатками якого, зокрема Т-Ц, передбачені примірні форми первинних документів з обліку в будівництві, які мають використовуватися з 1 січня 2014 року під час проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт).
Таким чином, вказані вище первинні документи (акти виконаних робіт КБ-3 по будівництву будинку та споруд по АДРЕСА_2 за грудень 2017р, довідки про вартість виконаних робіт (кб-3) за грудень 2017р., підсумкові відомості ресурсів за грудень 2017р., оплата позивачем за виконані роботи, підтверджують правомірність понесених ТОВ «Схід-Агротрейд» витрат на будівництво за грудень 2017р. на суму 300000,0 грн.
Тому, податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №000374051 в частині визначення грошового зобов`язанні з податку на прибуток (30000,0 грн. х 18%) у сумі 54000.0грн. та штрафної санкції за ставкою 25% від донарахованого податку у розмірі 13500.0грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Колегія суддів не погоджується з оскарженим рішенням і в частині висновку, щодо завищення Товариством витрат за рахунок віднесення до їх складу витрат на поліпшення основних засобів на суму 8888238,57 грн., що призвело до визначення грошового зобов"язання з податку на прибуток у сумі 1599882,00 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 399971,00 гнрн., а також щодо висновку - про неправомірне віднесення Товариством до складу інших витрат операційної діяльності 593561,79 грн. (листопад 2018 року -554630,32 грн., грудень 2018 року - 38931,47 грн.).
Так, суд дійшов висновку про те, що будівельні матеріали, які використані підприємством на проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлових будівель (будинку відпочинку №1, №2, будинку сауни №3, розташованих в смт. Східниця), які на дату проведення ремонтних робіт (листопад 2018 року) та станом на 30.06.2019 року згідно даних бухгалтерського обліку підприємства обліковувалися на балансі підприємства на рах.15 «Капітальні інвестиції» та не введені в експлуатацію, вартість списаних будівельних матеріалів по своїй суті збільшує термін їх корисного використання та збільшує очікувані майбутні вигоди від вказаних об`єктів, тому такі витрати відносяться до капітальних інвестицій і повинні збільшувати первісну вартість зазначених основних засобів.
Зазначена позиція суду є помилковою, оскільки остання сформована на основі неповно з`ясованих обставинах справи та на невірно застосованих нормах, які регламентують облік основних засобів, з огляду на таке.
05.11.2009 р. ТОВ «Благодійний Союз» за договором купівлі продажу реєстровий №1258, укладеного з TOB «ММХ» (код ЄДРПОУ:20795680) набуло у власність об`єкти нерухомого майна: будинок відпочинку №1, будинок №2 та будівлю сауни, що знаходяться в смт. Східниця м. Борислава, Львівської області по вул. Шевченка №298.
Відповідно до вказаного договору, відчуджувані нежитлові будівлі належали продавцю ТОВ «ММХ» на праві власності у відповідності до Договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 20.10.2009 р., реєстровий №1203. Право власності Продавця на відчужувані нежитлові будівлі зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 21.10.2009 р. за номером запису 7 в реєстровій книзі №1, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно №19443002,19442940,19442690. Згідно Технічних паспортів від 15.10.2002 р. будинки збудовані у 1978 році.
Висновок податкового органу, що такі основні засоби були не введені в есплуатацію  є хибним, оскільки спростовується наявними первинними документами. 
Так, відповідно до наказу по ТОВ «Благодійний Союз» від 31.12.2015р. №215 та актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 31.12.2015р. на будинок відпочинку №1 (площею 51,2 кв.м), №2 (площею 53,5 кв.м), №3 (площею 59,8 кв.м), дані об`єкти були введені в експлуатацію.
Доведеним є те, що на проведення поточного ремонту ТОВ «Схід-Агротрейд» (попередня назва ТОВ «Благодійний Союз») використало власні будівельні матеріали на суму 843108,1 грн., які було списано за актом від 29.12.2017р. №68, та в сумі 9481800,36 грн., з яких 8888238,57 грн. на проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлових будівель, розташованих за адресою Львівська обл., смт Східниця, вул. Шевченка,298 (будинок відпочинку №1, будинок відпочинку №2 та будинок сауни №3).
Так, на виконання умов зазначених договорів позивачем (замовником) в свою чергу оплачено придбані роботи (за винятком матеріалів замовника) шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових грошових коштів, що підтверджено платіжними дорученнями на суму 818641,0 грн., в т.ч. у 2016р. в сумі 89176,0 грн., у 2018р. в сумі 721700,0 грн. та у 2019р. в сумі 7765,0 грн.
Використання власних будівельних матеріалів підтверджено первинними документами щодо внутрішнього переміщення будівельних матеріалів, а саме: накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (форма №М-11) та товарно-транспортні накладні з питань перевезення будівельних матеріалів до вказаних накладних-вимог, відповідно до яких будматеріали загальною вартістю 8888238,57 грн. (із загальної суми 10324908,46 грн.) Товариством було списано на проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлових будівель, розташованих за адресою: Львівська обл. смт. Східниця, вул. Шевченка, 298.
У бухгалтерському обліку позивача витрати на проведення ремонтно-будівельних робіт у загальній сумі 8888238,57 грн. були віднесені до складу інших витрат операційної діяльності у листопаді 2018 року (Дт рах.949 К-т рах.205) та у звітності за 2018р. по р.2180 Форми №2-М «Інші операційні витрати».
Суд залишив поза увагою, що 05.01.2016р. керівником ТОВ «Благодійний Союз» було видано наказ «Щодо проведення робіт по поточним ремонтам будівель та споруд» №17, а саме будівель та споруд головного корпуса та підсобних приміщень, ремонту бетонної підлоги підсобних приміщень, ремонту м`якої покрівлі Шохи №1 та Шохи №2.
На виконання вказаного наказу 20.01.2016р. між ТОВ «Благодійний Союз» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №20/01-2016 на проведення поточних ремонтних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого сторони домовилися, що ціна за виконані роботи виставляється Підрядником згідно актів приймання виконаних будівельних робіт. Так, протягом 2016р. ФОП Зозулею було виконано будівельних робіт на суму 389169.0          грн. 10.04.2017р. по ТОВ «Благодійний Союз» видано наказ №29 на проведення поточного ремонту будівель та споруд, що розташовані в АДРЕСА_2 , та 24.04.2017р. з ФОП ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №20/01-2016 від 20.01.2016, якою було розширено коло об`єктів, на яких мали проводитися ФОП ОСОБА_1 ремонтні роботи для позивача та продовжено строки їх виконання.
Протягом 2016-2018років Замовник прийняв від Підрядника та підписав акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 12458570,0грн. (в т.ч ПДВ).
На проведення вказаного поточного ремонту ТОВ «Благодійний Союз» використало та списало власні будівельні матеріали на суму 10324908,46 грн., а саме:
- на суму 843108,1 грн., які було списано за актом від 29.12.2017р. №68, та
- в сумі 9481800,36 грн., з яких у листопаді 2018р. - 9442868,89 грн. (з них 8888238.57 грн. на проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлових будівель, розташованих за адресою Львівська обл., смт Східниця, вул. Шевченка,298 (будинок відпочинку №1, будинок відпочинку № НОМЕР_1 та будинок сауни №3) та в грудні 2018р. на суму 38931,47грн.
На виконання умов зазначених договорів позивачем (замовником) в свою чергу оплачено придбані роботи (за винятком матеріалів замовника) шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових грошових коштів, що підтверджено платіжними дорученнями на суму 818641,0 грн., в т.ч. у 2016р. в сумі 89176,0 грн., у 2018р. в сумі 721700.0          грн. та у 2019р. в сумі 7765,0 грн. та що не заперечувалося відповідачем.
Отже, незважаючи на те, що рішення про підтримання основних засобів в робочому стані, зокрема щодо проведення поточного ремонту, по ТОВ «Благодійний Союз» було прийнято у формі наказів №17 від 05.01.2016р. та №29 від 10.04.2017р., податковий орган визначив проведений ремонт, як поліпшення об`єкта та визнав цей ремонт капітальною інвестицією.
Крім того, суд не надав належної оцінки й тому факту, що підприємством самостійно було виправлено дані обліку та вказані основні засоби було віднесено на 10 рахунок, підрахунок 103 “Основні засоби», що підтверджується Оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 за січень 2016р. - грудень 2017р.
Також, спростуванням доводів суду про те, що Товариством безпідставно було включено до витрат операційної діяльності за 2018р. 593561,79 грн. (в т.ч. листопад 2018р. - 554630,32 грн., грудень 2018р. - 38931,47грн.) вартості будівельних матеріалів, використаних при проведенні поточного ремонту будинок відпочинку №1, будинок АДРЕСА_4 є первинні документи, на основі яких таке списання відбулося, а також документи, які підтверджують їх використання, зокрема це:
- листопад 2018р. ( 554630,32 грн.) - акти списання товарів №4811 від 30.11.2018р. на суму 105235,08 грн., №4816 від 30.11.2018р. на суму 2 774013,72 грн., №4815 від 30.11.2018р. на суму 408157,97 грн., №4817 від 30.11.2018р. на суму 1298115,65 грн., №4821 від 30.11.2018р. на суму 2217136,01 грн., №4822 від 30.11.2021р. на суму 1703259,88 грн., №4824 від 30.11.2018р. на суму 298540,25 грн., №4826 від 30.11.2018р. на суму 108745,31 грн., №4827 від 30.11.2018р. на суму 27269,78 грн., №4828 від 30.11.2018р. на суму 13971,36 грн., № 4892 від 30.11.2018р. на суму 488423,88грн.;
- грудень 2018р. (38931,47 грн.) - акти списання товарів №4829 від 31.12.2018р. на суму 30466,0грн., № 4890 від 30.12.2018р. на суму 8270,47 грн., № 4891 від 30.12.2018р. на суму 195,0 грн., а також актами виконаних робіт та довідками про вартість будівельних робіт та витрати за листопад 2018р. (т.3 а.с.76-249), що підтверджує правомірність віднесення ТОВ «Схід-Агротрейд» (попередня назва ТОВ «Благодійний Союз») витрат по вартості будівельних матеріалів на ремонт приміщень в смт. Східниця м. Борислава, Львівської області по вул. Шевченка №298.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивач правомірно відніс до витрат звітного періоду, витрати на проведення поточного ремонту та вартості будівельних матеріалів, а тому податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №000374051 в частині визначення грошового зобов`язанні з податку на прибуток (8888238,57грн. х 18%) у сумі 1599882,94 грн. та штрафної санкції за ставкою 25% від донарахованого податку у розмірі 399971,0 грн.; грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 54000,0          грн. (30000,0 грн. х 18%) та штрафної санкції за ставкою 25% від донарахованого податку (54000,0 грн.) у розмірі 13500,0 грн., є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Крім того, висновок податкового органу про завищення ТОВ «Благодійний союз» витрат за рахунок віднесення їх до складу витрат на поточний ремонт основних засобів в сумі 8 888 238,57 грн., в т.ч. за 2018 рік в сумі 8 888 238,57 грн., не підтверджено й комісійною судово-економічною експертизою від 19.03.2021р. №19/03/2021-се. 
Щодо підтвердження судом правомірного визначення податковим органом податку на додану вартість на суму 118712,0грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 29678,0 грн., всього на суму 148 390,0 грн. то зазначений висновок є також помилковим, оскількі він є похідним від первісно встановленого висновку про неправомірність формування апелянтом витрат та заниження податку на прибуток в сумі 593561,79 грн.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у відмовленій його частині, з прийняттям нової постанови -  про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Агротрейд" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Благодійний союз"), Головного управління ДПС у Житомирській області задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодійний союз" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.
Прийняти нову постанову. 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Агротрейд" задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 06.03.2020: №000374051 в частині збільшення Товариству суми грошового зобов`язання  з податку на прибуток на 2200904,25 грн., з яких 1760723,00 грн. - податкове зобов`язання та 440181,25 грн. - штрафні (фінансові) санкції;
№0003730501 в частині збільшення Товариству суми грошового зобов`язання  з податку на додану вартість на 148390,00 грн., з яких 118712,00 грн. - податкове зобов`язання та 29678,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  23 грудня 2021 року.

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Ватаманюк Р.В.