ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/680/21  Номер провадження 22-ц/814/285/22	Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю. В.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.
імена (найменування) сторін:
позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк»
відповідач: ОСОБА_1 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»
на заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області, постановлене 22 жовтня 2021 року у складі судді Зіненко Ю.В.
по справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
У липні 2021 року представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 14421,91 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що 30 липня 2019 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву № б/н та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 
АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 11.03.2021 складає 14421,91 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 10272,44 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом – 4149,47 грн.
Заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2021 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 10272,44 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» понесені ними витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1616,92 грн.
Позовна вимога в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 4149,47 грн., місцевим судом визнана необгрунтованою, а тому відмовлено в її задоволенні.
Рішення суду мотивоване тим, що у Анкеті - заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку від 30 липня 2019 року процентна ставка не зазначена, а Умови та правила надання банківських послуг в А-Банку, Тарифи, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms, Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD» та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому відображена інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30 липня 2019 року шляхом підписання Анкети-заяви. 
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник АТ «Акцент-Банк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить  рішення скасувати в частині відмовлених вимог та прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Вважає, що боржником було підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якій зазначені всі умови кредитування, строки, процентна ставка й інше, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що дає підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам.
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду не повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1  статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до  частин 1 та 2  статті 207 ЦК України  правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом   ч. ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України  визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Як вбачається з матеріалів  справи та встановлено місцевим судом, 30.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а. с. 7).
На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг разом з Умовами, правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Окрім того, відповідач в Анкеті-Заяві зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Разом з тим районний суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому визначені умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти(а. с. 7 (зворотня сторона) -8).
Даний паспорт споживчого кредиту було підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести  ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог  або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підписаний відповідачем, за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, паспорт споживчого кредиту є належним та допустимим доказом ознайомлення відповідача з умовами кредитування. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, зокрема щодо процентної ставки за користування кредитними коштами.
Отже, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі щодо сплати процентів.
Вказаний висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц, в якій, наголошено, що оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, її розмір, то суду слід було визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ«Акцент-Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором від 30.07.2019 року. 
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 30 липня 2019 року станом на 11.03.2021 року становить 14421,91 грн., яка складається з: 10272,44 грн. – заборгованість за кредитом, 4149,47  грн. - заборгованість по відсоткам.
  Вказаний розрахунок  заборгованості сумнівів у колегії  суддів не викликає, оскільки підтверджується  матеріалами справи  і відповідачем не спростований.
Згідно зі ст. 268 ч. 7 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Окрім того, згідно п. 5 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписане не тими суддями , які зазначені у рішенні.
При дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено, що заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2021 року не підписане суддею, що є порушенням норм процесуального права та підставою для його скасування.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).
При подачі позову Банком було сплачено 2270,00 грн. судового збору, а при подачі апеляційної скарги – 3405 грн.
Враховуючи скасування рішення районного суду та задоволення  апеляційної скарги і позову АТ «Акцент Банк» з   ОСОБА_1   підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5675 грн. (2270,00 грн. + 3405 грн.)
Керуючись ст. ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п. 5 ч. 3 ст. 376, ст. ст. 382, 383 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.
Заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області, постановлене 22 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.07.2019 року у розмірі 14421,91 грн., станом на 11.03.2021, яка складається з наступного: 10272,44 грн. – заборгованість за кредитом, 4149,47 грн. – заборгованість по відсоткам.  
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 5675 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:  О.Ю. Кузнєцова

Судді : Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль