ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4060/21                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року                                                                                           м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
Судді-доповідача                    Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                 Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв`язку з невиконанням судового рішення,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), у якому просила стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (код ЄДРПОУ 39439980) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму середнього заробітку з урахуванням, стягнутої суми згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2020 у справі № 640/22959/19, за весь час вимушеного прогулу у період з 18 березня 2015 року по 10 лютого 2021 року включно в розмірі 903 276 (дев`ятсот три тисячі двісті сімдесят шість) грн. 50 коп. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі №640/4060/21.
Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про заміну відповідача правонаступником, внаслідок чого ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.10.2021 зазначене клопотання задоволено та замінено відповідача у справі №640/4060/21 з Головного управління ДФС у м. Києві на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.
Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.10.2021 та відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну відповідача правонаступником.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, апелянт зазначив, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі, порушено норми процесуального права.
Зокрема, апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував, що у даному випадку спір виник не щодо публічно-владних функцій, переданих Головному управлінню ДПС у м. Києві, і на момент вирішення судом питання про заміну відповідача до Реєстру не був унесений запис про припинення Головного управління ДФС у м. Києві, тому висновок суду першої інстанції про вибуття Головного управління ДФС у м. Києві і наявність підстав для його заміни на Головне управління ДПС у м. Києві є передчасним.
Вказує, що аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18, від 14 квітня 2021 року у справі №826/14904/18, від 06 червня 2021 року у справі №640/19105/19, від 13 жовтня 2021 року у справі № 803/130/16.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2022 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні.
Позивач подав відзив, у якому зокрема заперечує проти наведених апелянтом у апеляційній скарзі доводів та просить закрити апеляційне провадження з огляду на те, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.
Ознайомившись із клопотанням позивача про закриття апеляційного провадження, колегією суддів не встановлено жодних підстав для його задоволення з огляду на те, що апеляційна скарга підписана представником Головного управління ДПС у м. Києві Івченко Яніною, повноваження якої підтверджуються інформацією з ЄДРПОУ щодо права підписанта здійснювати представництво суб`єкта владних повноважень.
Головним управлінням ДФС у місті Києві подано до суду заперечення на апеляційну скаргу, у якому останній просить судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої та третьої   статті 242 КАС України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
   Статтею 52 КАС України   закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Верховний Суд у постанові від 06.10.2020 року у справі №804/958/17, розкриваючи зміст поняття «публічне правонаступництво» з огляду на приписи   ст. 52 КАС України, зазначив, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.
Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.
Аналогічний висновок міститься також й у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 року у справі №420/5772/18.
Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074   (надалі - Порядок № 1074), орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
За приписами пункту 8 Порядку № 1074 внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
18 грудня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1200 «Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України» якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, реорганізувавши деякі територіальні органи Державної фіскальної служби України шляхом їх приєднання  до відповідних органів ДПС.
За змістом зазначеної постанови новостворені органи ДПС визначено правонаступниками майна, прав та обов`язків органів ДФС.
На виконання вимог Постанови № 537 утворено Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ 43141267).
Розпорядженням № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї   постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України»   функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 17 травня 2019 року внесено записи в Єдиному державному реєстрі: про державну реєстрацію Державної податкової служби України як юридичної особи, та про внесення рішення засновників (учасників) Державної фіскальної служби України щодо припинення такої як юридичної особи в результаті реорганізації.
Разом з тим, запис про припинення ДФС України у Єдиному державну реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент вирішення судом питання щодо заміни відповідача правонаступником відсутній. Відсутній такий запис і під час апеляційного розгляду цієї справи.
Отже, Постанова № 1200 та розпорядження № 682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС України, тобто про перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.
Крім того, спір у цій справі виник у відносинах публічної служби про стягнення суми середнього заробітку та не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані ДПС України відповідно до Постанови № 1200 та Розпорядження № 682-р.
У такому випадку заміна відповідача правонаступником у даній справі може мати місце виключно у випадку фактичного його вибуття унаслідок припинення.
За правилами частин першої та п`ятої   статті 104 Цивільного кодексу України   юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Ураховуючи, що позовні вимоги, заявлені у даній справі, не стосуються публічно-владних функцій, переданих ДПС України, і на момент вирішення питання про заміну відповідача правонаступником до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС України, тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для ГУ ДФС у м. Києві на ГУ ДПС у м. Києві є передчасним.
Відповідно до частини першої   статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України   підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Ураховуючи, що доводи апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня  2021 року  з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні клопотання позивача про заміну відповідача правонаступником.
Керуючись статтями   243,   308,   311,   315,   320,   321,   322,   325,   329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий    апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2021 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну відповідача правонаступником у справі №640/4060/21 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                                  О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                 Л.О. Костюк

                                                                                          О.Є. Пилипенко