Номер провадження: 33/813/114/22
Номер справи місцевого суду: 946/7306/21 
Головуючий у першій інстанції Яковенко І.І. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2022                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, 
встановив:
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір з розмірі 454 грн в дохід держави.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №077743, 30.08.2021, о 05:26 год у м. Ізмаїл по вул. Репіна,16 водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Не погодившись з постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі.
У скарзі  ОСОБА_1  зазначив, що він об`єктивно не міг з`явитися до суду, так як не проживає за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення  АДРЕСА_1 , а проживає за адресою:  АДРЕСА_2 . Тому ОСОБА_1  не міг бути повідомлений судом належним чином. Крім того, як зазначається в самій постанові суду від 10.09.2021, з 09.07.2021 Ізмаїльським міськрайонним судом не здійснюється відправка поштової кореспонденції, що підтверджується службовою запискою суду № 03-04/145/2021 від 13.07.2021. До того ж,  ОСОБА_1  не міг бути повідомлений належним чином і поліцейськими, так як в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи відсутній його підпис. Долучені до протоколу відеозаписи також спростовують твердження, що його повідомлено про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 10 вересня 2021 року о 10:00 годині. У поліцейських не було підстав для перевірки зазначеного транспортного засобу, як не було і підстав вбачати, що ОСОБА_1  був водієм і перебував у стані алкогольного сп`яніння. Жодного доказу про те, що транспортний засіб рухався з вул. Репіна, 16 і що при цьому за кермом перебував ОСОБА_1  немає і просто не може бути, оскільки вищезазначеного не було, а підзахисний не є власником цього автомобілю. Тому висновки суду 1 інстанції про те, що «на відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль під керуванням притягуваного ОСОБА_1  рухався, після чого був зупинений поліцейськими. На відеозаписі подій цього правопорушення з пристрою поліцейських зафіксовано, що за кермом вказаного транспортного засобу перебував саме притягуваний ОСОБА_1  не відповідають дійсності, що підтверджується самим відеозаписом, в чому може переконатися апеляційна інстанція при розгляді апеляційної скарги. Із наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається факт відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення від 30.08.2021, який є доказом по справі, будь-які свідки взагалі відсутні.  ОСОБА_1  є вірменином за національністю, проте, як видно з відеозапису, поліцейські з ним розмовляють на українській мові, на що він їм неодноразово вказує, що не розуміє їх. Зазначене є порушенням права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розмовляти рідною мовою і користуватися послугами перекладача. З відеозапису видно, що поліцейський не представився і сам цього не заперечує. Поліцейські не роз`яснили  ОСОБА_1  його права та обов`язки, в тому числі право на захист.  ОСОБА_1 , як вбачається з наявних у справі відеозаписів, не було відсторонено від керування транспортним засобом та навіть не було роз`яснено щодо неможливості ним керувати транспортним засобом після складання протоколу.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення скаржника, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Визнаючи  ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п.2.5 ПДР у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077743 від 30 серпня 2021 року (а.с.1);
- відеозаписами на CD-диску (а.с.4).
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та ст.ст.245, 252, 280 КУпАП.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд не приймає з огляду на таке.
Факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відеозаписом, дослідженими апеляційним судом в судовому засіданні, з якого вбачається, що після зупинки  ОСОБА_1 вийшов із-за керма автомобіля та пересів на переднє пасажирське місце (відео з автомобільного реєстратора під назвою 2021_0830_052504_1.mp4).
На підставі викладених обставин, доводи апелянта про те, що транспортним засобом він не керував та про відсутність доказів про це, є неспроможними.
Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не відповідають дійсності і спростовуються наявними в справі відеозаписами.
Так, відеозаписом підтверджений факт знаходження водія з ознаками алкогольного сп`яніння і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Інспекторами поліції, який на вимогу  ОСОБА_1 представився (підтверджується відеозаписом під назвою 01728@2021083008571910.mp4 ), було повідомлено про наслідки такої відмови. 
Відповідно до оглянутих відеоматеріалів  ОСОБА_1 не виконував вказівки працівників поліції та ігнорував любі роз`яснення, щодо його особистих прав та щодо можливих наслідків складання протоколу. 
Доводи апелянта, що працівниками поліції під час складання протоколу не були залучені свідки, суд визнає безпідставними, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП (редакція від 16.02.2021) передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Із відеозапису 01728@2021083009034710.mp4 видно, що відносно водія  ОСОБА_1 складена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.
Тому, посвідчення водія, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №077743 від 30.08.2021 вилучене не було.
Посилання апелянта на те, що  ОСОБА_1  від керування відсторонений не був, є безпідставними, оскільки з відеозаписів нагрудної камери поліцейського вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було роз`яснено про неможливість подальшого керування транспортним засобом, на що ОСОБА_1 відповів про наявність тверезого водія.
Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що він не розуміє, про що говорять поліцейські, оскільки спілкуються українською мовою. Згідно наданих відеоматеріалів видно, що на вимогу  ОСОБА_1 поліцейські переходять на спілкування доступною для нього російською мовою.  ОСОБА_1 відповідає на задані працівниками поліції питання, що підтверджує його обізнаність в ситуації, що відбувається.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, матеріали адміністративної справи містять достатні докази, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за відсутності  ОСОБА_1 не впливають на правильність прийнятого судового рішення, розгляд справи за відсутності особи не передбачений як підстава для скасування постанови суду, якщо відсутні сумніви у наявності складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Дотримання прав передбачених ст. 268 КУпАП забезпечено  ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції, в судовому засіданні апеляційного суду його інтереси захищав представник. 
За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 вересня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                                Є.С. Сєвєрова