ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року	Львів	Справа № 380/7476/21 пров. № А/857/21123/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання -           Ільченко А.З.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         Дмитришин М.П.;
від відповідачів -                                         Стецьків Р.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2021р. в адміністративній справі за позовом Селянського фермерського господарства ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській обл. та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Брильовський Р.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 17 хв. 10.08.2021р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 12.08.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

29.04.2021р. (згідно з даними на конверті) позивач Селянське фермерське господарство /СФГ/ ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління /ГУ/ ДПС у Львівській обл. про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2214613/22364464 від 08.12.2020р.; зобов`язати Державну податкову службу /ДПС/ України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних /ЄРПН/ податкову накладну № 4 від 10.03.2020р., надіслану позивачем, за датою її фактичного надсилання; судові витрати покласти на відповідачів (Т.1, а.с.1-9).

          Відповідно до ухвали суду від 05.07.2021р. розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (Т.1, а.с.146-147).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2021р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Львівській обл. № 2214613/22364464 від 08.12.2020р.; зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 4 від 10.03.2020р., надіслану СФГ ОСОБА_1 за датою її фактичного надсилання; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській обл. на користь СФГ ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2270 грн. та витрат за надання правничої допомоги в сумі 1500 грн.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь СФГ ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2270 грн. та витрат за надання правничої допомоги в сумі 1500 грн. (Т.1, а.с.216-223).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДПС у Львівській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.2-6).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що реєстрація податкової накладної № 4 від 10.03.2020р. в ЄРПН зупинена, оскільки код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг (1201) є відсутнім в таблиці даних платника ПДВ як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції.
Після представлення позивачем відповідних документів Комісією ГУ ДПС у Львівській обл. було прийняте рішення про відмову в реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником ПДВ копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Також вважає, що долучені до позовної заяви копії первинних документів слід вважати неналежними доказами, оскільки такі контролюючому органу для реєстрації податкових накладних не надавалися.
Застосований судом спосіб забезпечення прав позивача є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів.
Окрім цього, позивачем не доведено реальний розмір понесених витрат на правову допомогу адвоката, неминучість та співмірність таких витрат в розрізі розглядуваної справи, а складений акт наданих послуг не визначає конкретний дій адвоката.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до постанови КМ України № 893 від 30.09.2020р. «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» ліквідовано як юридичну особу публічного права ГУ ДПС у Львівській обл.
Згідно з наказом ДПС України № 755 від 24.12.2020р. «Про початок забезпечення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» розпочато з 01.01.2021р. здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як відокремлені підрозділи ДПС відповідно до наказу № 529 від 30.09.2020р. «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», своїх повноважень та функцій.
У зв`язку із наведеною реорганізацією ГУ ДПС у Львівській обл. як юридичної особи публічного права судом апеляційної інстанції в порядку ст.52 КАС України протокольною ухвалою від 25.01.2022р. допущено заміну відповідача його правонаступником - ГУ ДПС у Львівській обл. як відокремленого підрозділу ДПС без права юридичної особи (Т.2, а.с.7-8, 41-42).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачів на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач СФГ ОСОБА_1 зареєстровано як юридична особа 31.08.1993р. із присвоєнням ідентифікаційного коду 22364464, місцезнаходження: 81100, Львівська обл., Мостиський район, с.Гостинцеве, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Т.1, а.с.10-14).
02.09.1993р. СФГ ОСОБА_1 взято на облік Мостиським відділенням Городоцької об`єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській обл. як платник податків, а з 01.07.1996р. є платником єдиного внеску.
Основними видами економічної діяльності позивача по коду КВЕД є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.42 Розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.
Для вирощування зернових та олійних культур, позивач має земельні ділянки, основні засоби, такі як: трактори Т-150К, МТЗ-8, Беларус-892, комбайн СК-5 «Нива», а також навісне та причіпне обладнання (УДА-3, 1-20, ПЛН 3-35, КПС-3, КПС-4, МВУ-0,5А, СЗУ-3,6, 2ПТС-4, ОП-2000); придбання палива здійснювалося у двох постачальників; купівля добрива здійснюється у трьох контрагентів.
Також СФГ ОСОБА_1 на території Гостинцівської сільської ради орендує земельні ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва загальною площею 134,4457 га.

16.02.2018р. між ТзОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД» (постачальник) і СФГ ОСОБА_1 (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № Л-193.
За даним договором постачальник зобов`язується поставляти покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно оплачувати його в порядку та на умовах визначених договором.
Постачальник взяв на себе зобов`язання щодо надання послуг по перевезенню товару, що передається покупцеві відповідно до пунктів договору 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 (Т.1, а.с.33-40).
На виконання умов вказаного договору постачальник зобов`язується провести поставку товару паливо дизель ДП-3-Євро5-ВО у кількості 4620 л, загальна вартість становить 91014 грн., у тому числі ПДВ 15169 грн.
16.03.2020р. ТзОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД» на підставі договору поставки нафтопродуктів № Л-193 від 16.02.2018р. склало видаткову накладну № 497, відповідно до якої покупцю СФГ ОСОБА_1 передано паливо дизель ДП-3-Євро5-ВО у кількості 4620 л (Т.1, а.с.42).
На підтвердження поставки товару надано товарно-транспортну накладну № 207 від 16.03.2020р. на перевезення палива та здійснено СФГ ОСОБА_1 оплату в сумі 91014 грн. за надані товари на розрахунковий рахунок ТзОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД», що підтверджується платіжним дорученням № 162 від 12.03.2020р.
24.07.2020р. ТзОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД» на підставі договору поставки нафтопродуктів № Л-193 від 16.02.2018р. склало видаткову накладну № 1695, відповідно до якої покупцю СФГ ОСОБА_1 передано паливо дизель ДП-3-Євро5-ВО у кількості 4620 л (Т.1, а.с.46).
На підтвердження поставки товару надано товарно-транспортну накладну № 660 від 24.07.2020р. на перевезення палива та здійснено СФГ ОСОБА_1 оплату в сумі 79233 грн. за надані товари на розрахунковий рахунок ТзОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД», що підтверджується платіжним дорученням № 529 від 21.07.2020р.
27.08.2020р. ТзОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД» на підставі договору поставки нафтопродуктів № Л-193 від 16.02.2018р. склало видаткову накладну № 2109, відповідно до якої покупцю передано паливо дизель ДП-3-Євро5-ВО у кількості 4620 л (Т.1, а.с.50).
На підтвердження поставки товару надано товарно-транспортну накладну № 821 від 27.08.2020р. на перевезення палива та здійснено СФГ ОСОБА_1 оплату в сумі 81774 грн. за надані послуги на розрахунковий рахунок ТзОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД», що підтверджується платіжним дорученням № 552 від 24.07.2020р.

27.08.2020р. між ТзОВ «МАРГІНАЛ» (продавець) і СФГ ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 27/08/2020-1. За умовами цього договору продавець зобов`язується передати нафтопродукти у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно оплачувати його в порядку та на умовах визначених договором.
          Постачальник взяв на себе зобов`язання щодо надання послуг по перевезенню товару, що передається покупцеві відповідно до договору (Т.1, а.с.53-57).
На виконання умов вказаного договору постачальник зобов`язується провести поставку товару паливо дизель Євро у кількості 10000 л, загальна вартість становить 174480 грн., у тому числі ПДВ 29080 грн.
Підтвердженням поставки товару є товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 0000-000494 від 28.08.2020р. на перевезення палива та здійснена СФГ ОСОБА_1 оплата в сумі 174480 грн. за надані товари на розрахунковий рахунок ТзОВ «МАРГІНАЛ», що підтверджується платіжним дорученням № 493 від 27.08.2020р. (Т.1, а.с.57-59).

26.02.2020р. позивач уклав з ТзОВ «ХІМАГРОПОСТАЧ» генеральну угоду - договір № 460 поставки мінеральних добрив та інших засобів. Відповідно до умов вказаного договору ТзОВ «ХІМАГРОПОСТАЧ» за замовленням СФГ ОСОБА_1 зобов`язується передати у власність товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар (Т.1, а.с.77-81).
07.05.2020р. ТзОВ «ХІМАГРОПОСТАЧ» на підставі договору поставки товару № 460 від 10.03.2020р. склало накладну № 918, відповідно до якої покупцю передано товар на суму 156314 грн. 40 коп. (Т.1, а.с.82).
Поставка товару стверджується товарно-транспортною накладною № 07/05/2020 від 07.05.2020р. на перевезення товару та здійсненою СФГ ОСОБА_1 оплатою в сумі 156314 грн. 40 коп. за надані послуги на розрахунковий рахунок ТзОВ «ХІМАГРОПОСТАЧ» (Т.1, а.с.83).

13.03.2020р. позивач уклав з ТзОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» договір № 35/20/ЛВ поставки товару (засобів захисту рослин та/або мікродобрив, міндобрив, насіння) на суму 1114432 грн. 65 коп. Відповідно до умов вказаного договору ТзОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» зобов`язується поставити та передати у власність покупця СФГ ОСОБА_1 товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар (Т.1, а.с.61-65).
26.03.2020р. ТзОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» на підставі договору поставки товару № 35/20/ЛВ від 13.03.2020р. склало накладну № 674, відповідно до якої покупцю передано товар на суму 114432 грн. 65 коп. (Т.1, а.с.67).
Підтвердженням поставки товару слугує товарно-транспортна накладна № Р674 від 26.03.2020р. на перевезення товару та оплата СФГ ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 114432 грн. 65 коп. за надані товари на розрахунковий рахунок ТзОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (Т.1, а.с.68-69).

06.03.2020р. між СФГ ОСОБА_1 (постачальник) і ТзОВ «ОЛЛПРАЙС» (покупець) укладено договір поставки № 06/03/2020-01 (Т.2, а.с.52-54).
Відповідно до п.1.1 вказаного договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар, на умовах та в порядку, визначених цим договором (п.1.1 цього договору).
Постачальник зобов`язується поставляти товар окремими партіями в кількості та асортименті, визначених у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2 зазначеного договору).
Згідно з п.2.2. вказаного договору загальна вартість товару за даним договором визначається як вартість підписаних сторонами Специфікацій та/або видаткових накладних на товар.
Оплата товару здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника у наступному порядку:
оплата 80 % від вартості партії товару здійснюється за фактично відвантажену партію товару;
оплата інших 20 % вартості партії товару здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок постачальника після реєстрації податкової накладної в ЄРПН та отримання повідомлення від постачальника про реєстрацію податковим органом податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на товар (п.5.2 цього договору).
Згідно Специфікації № 1 від 06.03.2020р. до вказаного договору СФГ ОСОБА_1 та ТзОВ «ОЛЛПРАЙС» погодили наступні умови поставки товару: найменування товару - соя; кількість +/-10% - 49 тон; ціна за одиницю без ПДВ - 8500 грн.; ціна за одиницю з ПДВ - 10200 грн.; сума з ПДВ - 499800 грн. (Т.2, а.с.55).
Позивачем було видано рахунок на оплату № 1 від 06.03.2020р. на суму 499800 грн. за поставку 49 тон сої (Т.2, а.с.56).
Відповідно до банківської виписки від 06.03.2020р. ТзОВ «ОЛЛПРАЙС» здійснило оплату у розмірі 399840 грн. за сою згідно рахунку № 1 від 06.03.2020р. в тому числі ПДВ 20 % (66640 грн.) (Т.2, а.с.57).
Згідно видаткової накладної № 1 від 06.03.2020р. позивач СФГ ОСОБА_1 поставило ТзОВ «ОЛЛПРАЙС» сою у кількості 49,94 тони на суму 509388 грн (Т.2, а.с.58).
Відповідно до товарно-транспортної накладної № 48 від 10.03.2020р. позивач СФГ ОСОБА_1 (вантажовідправник) направило на адресу ТзОВ «ОЛЛПРАЙС» 27,720 тон сої.
Згідно товарно-транспортної накладної № 49 від 10.03.2020р. позивач СФГ ОСОБА_1 (вантажовідправник) направило на адресу ТзОВ «ОЛЛПРАЙС» 22,220 тони сої (Т.2, а.с.59-62).
У відповідності до п.201.1 ст.201 ПК України на дату поставки товару СФГ Торби Є.І. склало податкову накладну № 4 від на суму 509388 грн. та надіслало її на реєстрацію до ЄРПН (Т.1, а.с.15).
31.03.2020р. ДПС України надіслала позивачу квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, у якій було зазначено, що реєстрація податкової накладної № 4 від 10.03.2020р. в ЄРПН зупинена (Т.1, а.с.16).
Причиною зупинки реєстрації по податковій накладній відповідачем вказано те, що оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1201 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризикованості здійснення операцій.
Також відповідач запропонував надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФ України № 567 від 13.06.2017р. та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу (Т.1, а.с.16).
Первинні документи щодо поставки сої були долучені позивачем до повідомлення № 1 від 03.12.2020р. про надання пояснення та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, та містилися у документі довільного формату № 4 від 17.12.2020р. (назва файлу «Банківська виписка на ПН № 4») та у документі довільного формату № 5 від 17.12.2020р. (назва файлу «ОЛЛПРАЙС»).
Разом з вказаними повідомленням № 1 та зазначеними документами позивачем за допомогою електронної системи обміну документами було подано інші додатки на підтвердження реальності господарської операції, а саме: назва файлу - відповідь-рішення накладної № 7, дата - 08.12.2020р.; назва файлу - пояснююча, дата - 30.11.2020р., згідно якої СФГ ОСОБА_1 (ЄДРПОУ 22364464) здійснює діяльність у сфері сільського господарства КВЕД 01.11 - Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. СФГ ОСОБА_1 має в наявності сільськогосподарську техніку для здійснення своєї діяльності: трактори Т-150К, МТЗ-8, Беларус-892, комбайн СК-5 «НИВА», а також навісне та причіпне обладнання (УДА-3, 1-20, ШІН 3-35, КПС-3, КПС-4, МВУ-0,5 А, СЗУ-3,6, 2ПТС-4, 2ПТС-6, ОП-2000); придбання палива здійснювалося у двох фірмах, закупівля добрива здійснюється у трьох фірмах; назва файлу - податкова накладна і квитанція № 7, дата - 25.08.2020р.; назва файлу - банківська виписка на ПН № 7, дата - 02.12.2020р.; назва файлу - ОЛЛПРАЙС, дата - 06.03.2020р., куди були включені наступні документи: специфікація № 3 від 25.08.2020р.; рахунок на оплату № 4 від 25.08.2020р.; видаткова накладна № 7 від 25.08.2020р.; товаро-транспортна накладна № 258 від 25.08.2020р.; назва файлу - КОНТАНГО ТРЕЙД, дата - 02.01.2020, куди були включені наступні документи: договір поставки нафтопродуктів № Л-193 від 16.02.2018р., укладений між СФГ ОСОБА_1 та ТзОВ «КОНТАНГО ТРЕЙД»; додаткова угода № 2 від 02.01.2020р. до договору поставки нафтопродуктів № Л-193 від 16.02.2018р.; додаток № 7 від 12.03.2020р. до договору поставки нафтопродуктів № Л-193 від 16.02.2018; рахунок на оплату № 162 від 12.03.2020р.; видаткова накладна № 497 від 16.03.2020р.; товарно-транспортна накладна № 207 від 16.03.2020р.; додаток № 8 до договору поставки нафтопродуктів № Л-193 від 16.02.2018р.; рахунок на оплату № 529 від 21.07.2020р.; видаткова накладна № 1695 від 24.07.2020р.; товарно-транспортна накладна № 660 від 24.07.2020р.; додаток № 9 до договору поставки нафтопродуктів № Л-193 від 16.02.2018р.; рахунок на оплату № 552 від 24.07.2020р.; видаткова накладна № 2109 від 27.08.2020р.; товарно-транспортна накладна № 821 від 27.08.2020р.; назва файлу - Маргінал, дата - 27.08.2020р., куди були включені наступні документи: договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 27/08/2020-1 від 27.08.2020р., укладений між СФГ ОСОБА_1 та ТзОВ «Маргінал»; рахунок на оплату № 493 від 27.08.2020р.; видаткова накладна № 494 від 28.08.2020р.; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № 0000-000494 від 28.08.2020р.; назва файлу - АГРОХІМ ПАРТНЕР, дата - 13.03.2020р., куди були включені наступні документи: договір поставки товару (засобів захисту рослин, та/або мікродобрив, та/або міндобрив, та/або насіння) № 35/20/ЛВ від 13.03.2020р., укладений між СФГ ОСОБА_1 та ТзОВ «Агрохім-Партнер»; специфікація № 1 від 13.03.2020р. до договору поставки товару № 35/20/ЛВ від 13.03.2020р.; видаткова накладна № 674 від 26.03.2020р.; товарно-транспортна накладна № Р674 від 26.03.2020р.; специфікація № 3 від 12.05.2020р. до договору поставки товару № 35/20/ЛВ від 13.03.2020р.; видаткова накладна № 4965 від 22.09.2020р.; товарно-транспортна накладна № Р4965 від 22.09.2020р.; назва файлу - ХІМ-ТРЕЙД, дата - 07.05.2020р., куди були включені наступні документи: видаткова накладна № 11-1314 від 07.05.2020р.; назва файлу-ХІМАГРОПОСТАЧ, дата-26.02.2020р., куди були включені наступні документи: договір поставки мінеральних добрив та інших засобів № 460 від 26.02.2020, укладений між СФГ Торби Є.І. та ТзОВ «ХІМАГРОПОСТАЧ»; видаткова накладна № 918 від 07.05.2020р.; товарно-транспортна накладна № 07/05/2020 від 07.05.2020р.; назва файлу - Галнафтохім, дата - 13.03.2020р., куди були включені наступні документи: видаткова накладна № ГРД00001072 від 13.03.2020р.; видаткова накладна № ГРД00001071 від 13.03.2020р.; видаткова накладна № ГРД00003664 від 31.07.2020р.; видаткова накладна № ГРД00003665 від 31.07.2020р.; видаткова накладна № ГРД00003915 від 31.08.2020р.; видаткова накладна № ГРД00003917 від 31.08.2020р.; видаткова накладна № ГРД00003916 від 31.08.2020р.; видаткова накладна № ГРД00001259 від 09.11.2020р.; назва файлу - Звіт 4 СГ 2020р., дата 30.11.2020р.; назва файлу - Звіт 29 СГ 2019р., дата 05.02.2020р.; назва файлу - Довідка про кількість орендованої землі, дата - 19.02.2020р., який включає: довідку № 472 від 19.02.2020р., згідно якої СФГ ОСОБА_1 на території Гостинцівської сільської ради орендує земельні ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва загальною площею 134,4457 га.
          Комісією ГУ ДПС у Львівській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, винесено рішення про відмову в реєстрації податкової накладної з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, а саме: № 2214613/22364464 від 08.12.2020р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 10.03.2020р. в ЄРПН (Т.1, а.с.113).
17.12.2020р. позивач звернувся до ДПС України зі скаргою щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної, в якій просив ДПС України скасувати рішення № 2214613/22364464 від 08.12.2020р. та зареєструвати податкову накладу № 4 від 10.03.2020р. в ЄРПН.
До скарги були додані копії документів, які додавалися позивачем до письмових пояснень та були надіслані відповідачу.
24.12.2020р. ДПС України було прийнято рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2214613/22364464 від 08.12.2020р., згідно з яким скаргу позивача від 17.12.2020р. щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної, залишено без задоволення, а рішення залишено без змін (Т.1, а.с.116).

          Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані пояснення та копії документів, що складені під час здійснення відповідних господарських операцій, з покупцем TзОВ «ОЛЛПРАЙС».
Судом встановлено, що позивач володіє достатніми ресурсами для здійснення господарської діяльності, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року, звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2019р., довідкою виконавчого комітету Гостинцівської сільської ради № 472 від 18.02.2020р. про оренду земель для ведення товарного сільського господарського виробництва загальною площею 134,4457 га.
Суд дослідив первинні документи та розрахункові документи, які позивач надав контролюючому органу та встановив, що такі оформлені у відповідності до вимог складення, не мають дефекту щодо форми, змісту або походження, які у відповідності до ст.ст.198, 201 ПК України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Отже, позивач на підтвердження здійснення господарських операцій подав письмові пояснення (повідомлення щодо подачі документів) та відповідні докази, в яких зазначено про умови господарських операцій, та необхідні документи для реєстрації податкової накладної.
Суд вважав, що господарська операція, за наслідками яких складено податкову накладну, здійснена позивачем в межах його господарської діяльності, підтверджується первинними документами. При цьому, контролюючим органом не взято до уваги письмові пояснення платника податків.
          Також рішення відповідачів не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. 
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. 
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Пунктом 201.16 ст.201 ПК України (у редакції, чинній з 31.12.2017р.) встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених КМ України.
Редакція п.201.16 ст.201 ПК України змінена на підставі Закону України № 2245-VIII від 07.12.2017р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році».
Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону доручено КМ України до 01.03.2018р. визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

На час виникнення спірних відносин порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН регулюється постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Відповідно до п.п.4, 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р., у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з п.п.6 і 7 цього Порядку у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
В разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Із наведеного слідує, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Згідно з п.10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р., у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Критерії ризиковості здійснення операцій визначені у Додатку № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р.
Пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій зазначає про відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Сформована та надіслана позивачу квитанція від 31.03.2020р. про зупинення реєстрації податкової накладної визначає таку підставу зупинення як відсутність коду УКТЗЕД/ДКПП товар/послуг 12.01 в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуг та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції.
Аналіз п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, щоб встановити наявність у господарської операції ознаки ризиковості слід з`ясувати визначені цим пунктом передумови, а для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію належить навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку.
Відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у п.1 Додатку № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р., із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений п.1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.
Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.
Відтак, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає вимогам, що встановлені до неї п.11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1165 від 11.12.2019р., в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.
Крім того, у квитанції не зазначено, які саме конкретні документи слід надати платнику податків та яких обставин повинні стосуватися пояснення такого платника податків для того, щоб реєстрація податкової накладної стала можливою.

Щодо зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відомостей про те, що код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 12.01 є відсутніми в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), то такі твердження податкового органу не відповідають дійсності і спростовуються матеріалами справи. 
Зокрема, подання зазначеної таблиці є правом, а не обов`язком платника податку. При цьому відсутність такої таблиці не є підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, виписаних таким платником.
Згідно сформованої позивачем таблиці даних платника податку СФГ ОСОБА_1 визначено код діяльності згідно з КВЕД 01.11, а код згідно з УКТЕЗД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (придбання (отримання), ввезення на митну територію України) вказаний, зокрема, 1201 (Т.1, а.с.117).
Разом з тим, з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності СФГ ОСОБА_1 є вирощування овочів та баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (01.13), вирощування інших однорічних і дворічних культур (01.19) (Т.1, а.с.10-14).

Відповідно до п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затв. наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019р., перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Наведена норма визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку.
Тобто, наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета розгляду господарської операції, згідно якої оформлено податкову накладну чи розрахунок коригування.

В розглядуваному випадку підставою для відмови в реєстрації податкової накладної № 4 від 10.03.2020р. слугувало ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладних.
Проте, таке формулювання не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на підтвердження реальності здійснення господарської операції, позивачем подані пояснення з підтверджуючими первинними документами.

Незважаючи на надіслане позивачем повідомлення та додані до нього первинні документи, Комісія ГУ ДПС у Львівській обл. прийняла оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 2214613/22364464 від 08.12.2020р. без зазначення мотивів неврахування поданих позивачем документів. 
Водночас, відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за умови, що інші документи підтверджують проведення господарської операції.
Тобто, відповідач ГУ ДПС у Львівській обл. формально зазначив причини для відмови у реєстрації податкової накладної № 4 від 10.03.2020р. в ЄРПН з посиланням на ненадання платником податку первинних документів.

Водночас, висновки податкового органу щодо ненадання відповідних підтверджуючих документів по наведеній господарській операції спростовуються наявними у справі письмовими доказами.
При цьому, подані СФГ ОСОБА_1 для реєстрації податкової накладної документи відповідно до вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підтверджують факт здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття Комісією ГУ ДПС у Львівській обл. рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної.
Матеріалами справи не спростовано того, що представлені позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, враховуючи те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, останній не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкової накладної.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи те, що відповідні документи були надані контролюючому органу, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в останнього не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкової накладної № 4 від 10.03.2020р.
При цьому, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Аналіз спірної податкової накладної свідчить про її відповідність тим вимогам, які до неї висуваються у п.201.1 ст.201 ПК України та у наказі Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р. «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», і відповідачі не вказують на наявність будь-яких недоліків форми та змісту зазначеної накладної.

Застосовуючи такий спосіб відновлення прав позивача, колегія суддів звертає увагу на те, що механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затв. постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010р.
Зокрема, пунктом 19 цього Порядку визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: 
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); 
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до п.20 вказаного Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної або визначення в судовому рішенні конкретної дати, яку слід вважати датою реєстрації або скасування реєстрації податкової накладної.

Щодо тверджень апелянта про те, що долучені до позовної заяви копії первинних документів слід вважати неналежними доказами, оскільки такі контролюючому органу для реєстрації податкових накладних не надавалися, колегія суддів зауважує, що відповідачем не визначено, які саме документи не були представлені контролюючому органу, та не розкриває можливий вплив цієї обставини на прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних.
Відсутність розкриття таких обставин свідчить про формальний підхід зі сторони апелянта, який не дозволяє суду надати належну правову оцінку таким доводам.
Різниця в кількості таких документів зумовлена станом невизначеності платника податків, який безумовно сподівався на об`єктивний та повний наданих ним документів. Прагнення захистити власні інтереси шляхом надання всіх підтверджуючих первинних документів, які стосуються господарських операцій з вказаними контрагентами, не може слугувати достатньою підставою для позбавлення платника податків права на реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

В порядку ст.308 КАС України судом апеляційної інстанції прийняті до уваги представлені позивачем додаткові пояснення із відповідними первинними документами, що стосуються складання податкової накладної № 4 від 10.03.2020р. (Т.2, а.с.49-62), оскільки під розгляду справи судом апеляційної інстанції досліджена господарська операція, в рамках якої складено спірну податкову накладну. Неправильність цих документів не покладалася податковим органом в основу заявлених апеляційних вимог, а невідображення таких в рішенні суду зумовлена значною кількістю податкових накладних (з відповідними пакетами первинними документів), що одночасно були скеровані платником податків для реєстрації в ЄРПН.
Водночас, врахування таких документів апеляційним судом відповідає приписам ч.4 ст.9 КАС України та спрямоване на забезпечення офіційного з`ясування всіх обставин по справі.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21.02.1975р. у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. the United Kingdom), пп.2836. Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex Croatia), заява № 58112/00, п.45, від 10.07.2003р., та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia». заява № 48778/99, п.25, ECHR 2002-П)».

За усталеною судовою практикою дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Відповідачі не наділені повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

          Отже, підсумовуючи викладене в розрізі наведених доводів апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У розглядуваних випадках позивач був позбавлений можливості надати ґрунтовні пояснення і підтверджуючі документи на виконання вимог постанови КМ України № 1165 від 11.12.2019р., яка передбачала перелік документів для аналізу, оскільки не володів повною інформацією про підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.
З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків чи підстави для зупинення реєстрації.
Водночас, позивачем представлено на розгляд податкового органу достатню кількість первинних документів, що дозволяє встановити зміст проведеної операції, через що в останнього не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкової накладної № 4 від 10.03.2020р.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.
За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведеного слідує, що в підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування зазначених витрат.

Позивачем заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката, отриманою в суді апеляційної інстанції, в загальному розмірі 9000 грн. (Т.1, а.с.149-151, 165-166).
На підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом позивача представлено:
договір-доручення № 1530 від 16.04.2021р. про надання правової допомоги, укладений з Адвокатським об`єднанням /АО/ «Лемеха та Патнери» (Т.1, а.с.152-153);
додаток до договору про надання правової допомоги – розрахунок витрат для надання правничої допомоги адвоката (Т.1, а.с.155), в якому сторонами визначена вартість однієї години роботи адвоката – 1500 грн., а також розмір завдатку за надання правової допомоги – 9000 грн. (Т.1, а.с.155);
акт здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 04.06.2021р. згідно договору-доручення № 1530 від 16.04.2021р., з описом робіт (правовий аналіз документів, консультування клієнта, підготовка позовної заяви та формування пакету додатків до нього) тривалістю 6 год. на загальну суму 9000 грн. (Т.1, а.с.156);
платіжне доручення № 121 від 28.05.2021р. про оплату позивачем на банківський рахунок АО «Лемеха та Патнери» вартості послуг в розмірі 9000 грн. (Т.1, а.с.157);
ордер серії ВС № 1069356 від 29.04.2021р. на надання правової допомоги, оформлений на адвоката АО «Лемеха та Патнери» Дмитришин М.П. (Т.1, а.с.122).

Отже, надані суду апеляційної інстанції матеріали доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу саме в розглядуваній адміністративній справі.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477- IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Апеляційний суд вважає, що позивачем доведено фактичне понесення витрат на правову допомогу у вигляді підготовки, вивчення та аналізу доказів, підготовки позову та додатків до нього.
          Враховуючи складність справи, задоволення позовних вимог, співмірність понесених витрат із ціною позову та значення справи для позивача, усталену судову практику по наведеній категорії справ, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 3000 грн.

          Отже, підсумовуючи викладене в розрізі наведених доводів апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У розглядуваних випадках позивач був позбавлений можливості надати ґрунтовні пояснення і підтверджуючі документи на виконання вимог постанови КМ України № 1165 від 11.12.2019р., яка передбачала перелік документів для аналізу, оскільки не володів повною інформацією про підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.
З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків чи підстави для зупинення реєстрації.
          Водночас, позивачем представлено на розгляд податкового органу достатню кількість первинних документів, що дозволяє встановити зміст проведеної операції, через що в останнього не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкової накладної № 4 від 10.03.2020р.

          Також судом першої інстанції із врахуванням всіх обставин справи визначено вірний розмір витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн., який є співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Доводи ГУ ДПС у Львівській обл. щодо задоволення клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу викладено у письмових запереченнях цього відповідача (Т.2, а.с.175-176), а відтак в суду першої інстанції були наявними достатні правові підстави для його розгляду у відповідності до вимог ч.6 ст.134 КАС України, тобто, для розгляду питання про зменшення таких витрат.

          Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

          За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.
В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДПС у Львівській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2021р. в адміністративній справі № 380/7476/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДПС у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Дата складання повного тексту судового рішення: 14.02.2022р.