УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1996/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В. 
Категорія 53 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.                
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/1996/19 за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Житомирській області, Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,
на рішення Житомирського районного суду Житомирської області, ухвалене 19 жовтня 2021 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 29 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Служби автомобільних доріг у Житомирській області (далі - Служба) та Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - Підприємство, ДП «Житомирський облавтодор»), у якому просив стягнути солідарно з відповідачів шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) у розмірі 386769,53 грн та судові витрати.
Обґрунтовував вимоги тим, що 25 грудня 2017 року о 09 год. 20 хв. рухався в напрямку м. Новоград-Волинський в Житомирській області на автомобільній дорозі загального користування державного значення М 06 Київ - Чоп 149 км.+600 м, де на автомобіль «Volkswagen Transporter Т6», р/н НОМЕР_1 під його керуванням, впало дерево, внаслідок чого транспортний засіб отримав значні механічні пошкодження. 
Позивач вказав, що автомобільна дорога, на якій сталася ДТП, обліковується на балансі Служби, а заходи забезпечення її експлуатаційного утримання і відповідальність за дотримання норм та стандартів забезпечення безпеки дорожнього руху здійснює Підприємство на підставі договору підряду №79 від 21.07.2017. Тому, вважав, що відповідачі мають нести солідарну відповідальність за відшкодування спричиненої шкоди. 
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 386769,53 грн матеріальної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі представник ДП «Житомирський облавтодор» Литвинчук Ю.В., посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Зазначила, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про покладення відповідальності за виникнення ДТП на ДП «Житомирський облавтодор», послався на укладений між останнім та Службою договір №79 від 21.07.2017 про закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 1442,4 км, відповідно до п.7.1.3 якого Служба, яка є Замовником, зобов`язана щомісячно надавати Підприємству, тобто Підряднику, уточнені акти дефектів, виходячи з транспортно-експлуатаційного стану доріг та погодних умов, затверджені замовником, в межах ціни укладеного Договору.  Підрядник, тобто Підприємство, зобов`язаний надавати послуги та виконувати роботи у відповідності до уточнених актів-дефектів. Проте, завдань на вирубку дерев Замовник Підприємству не надавав, у зв`язку з чим Підрядник не повинен нести відповідальність перед третіми особами. Крім того, вказала, що вирубкою дерев в смугах відведення вздовж узбіч автомобільних доріг   ДП «Житомирський облавтодор» взагалі не займався і  ордер на вирубку дерев Замовником - Службою не видавався. Отже, вважає, що суд першої інстанції не дослідив чиїми винними діями чи бездіяльністю було заподіяно шкоду позивачу: - внаслідок самостійних винних дій чи бездіяльності ДП «Житомирський облавтодор», які полягали у невиконанні чи неналежному виконанні ним зобов`язань за договором № 79 від 21 липня 2017 року чи внаслідок самостійних винних дій чи бездіяльності Служби, які полягали у ненаданні підряднику завдань у формі актів-дефектів на виконання робіт на ділянці дороги М-06 Київ-Чоп 149км + 600м щодо вирубки дерев і яка допущена до експлуатації у такому стані, що призвело до вказаного ДТП. Також, суд не врахував, що саме Служба є підприємством, на яке державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Житомирській області, а тому саме Служба несе відповідальність перед учасниками дорожнього руху за шкоду, заподіяну користувачам доріг внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг в Житомирській області. Крім того, вказала, що відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 15.06.2018 начальника філії ДРП-5 ДП «Житомирський облавтодор» Чайковського С.С. не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.140 КУпАП. 
У своїх доводах послалася на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21 травня 2021 року у справі №753/10817/16-ц (провадження №61-9656св19).
Також Литвинчук Ю.В. вказала, що у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції та підготовкою до розгляду справи в суді апеляційної інстанції Підприємство понесло витрати зі сплати судового збору в сумі 5801,70 грн та має понести витрати на правову допомогу в сумі, яка буде визначена протягом 5 днів з дня ухвалення апеляційним судом рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що рішення суду є законним і обґрунтованим, проте, якщо за результатами апеляційного розгляду суд дійде висновку щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги, просив вирішити спір по суті та стягнути матеріальну шкоду, заподіяну, ОСОБА_1 , зі Служби. У своїх доводах послався на постанову Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №554/13464/15-ц. 
Представник Служби Войдевич О.А. у відзиві просила залишити рішення суду першої інстанції без змін. На її думку, суд надав правильну оцінку укладеному між Службою і Підприємством договору №79 від 21.07.2021 та дійшов обґрунтованого висновку, що Служба свої обов`язки щодо належного утримання автомобільної дороги виконала, а тому належним відповідачем у даній справі є саме ДП «Житомирський облавтодор», оскільки до позовної заяви не долучено жодного доказу, який би свідчив про наявність вини Служби, причинно-наслідкового зв`язку між діями Служби та настанням ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль, який належить позивачеві. 
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2017 року на 149 км.+600м. автодороги Київ-Чоп на проїзну частину впало дерево та пошкодило транспортний засіб Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_1 відповідно до схеми місця ДТП та акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (т.1 а.с.7-9). 
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (т.1 а.с. 11).
На підтвердження суми матеріальних збитків позивачем надано Звіт № 1181 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Volkswagen Transporter Т6, реєстр. номер НОМЕР_1 від 10 березня 2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Transporter Т6, р/н НОМЕР_1 в результаті пошкодження при ДТП, складає 386769,53 грн (т.1 а.с.12-20).
Договором №79 на закупівлю послуг 63710000-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту. (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 1442,4 км) від 21 липня 2017 року, укладеним між Службою, як замовником, та ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», як підрядником, визначено, що підрядник зобов`язався надати замовнику послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 1442,4 км, згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікації робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування», а замовник зобов`язаний прийняти і оплатити послуги (т.1 а.с.77-84).
Найменування послуги: 63710000-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області) (п.1.2 договору).
Згідно п.1.4 Договору за письмовим розпорядженням (замовленням) Замовника Підрядник, зокрема, надає послуги по усуненню загрози безпечного проїзду автотранспорту.
Крім того, судом встановлено, що земельні ділянки, на яких зростають зелені насадження в смугах відведення автомобільних доріг загального користування зокрема, вздовж дороги Київ-Чоп не належать до земельних ділянок лісового фонду, які перебувають в користуванні ДП «Житомирське лісове господарство» та що лісозаготівельні роботи на автомобільній дорозі Київ-Чоп не проводили (т.1 а.с. 60-61).
Також, судом допитано свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що працює інспектором в управлінні патрульної поліції, та здійснював фіксацію вказаного вище ДТП. Зазначив, що висота дерева, яке впало на транспортний засіб була більше 5 м, також розповів, що ДТП сталося на об`їзній дорозі м.Житомира, поблизу с. Кам`янка, в сторону руху до м.Новоград-Волинський.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення №278/695/18, яка витребовувалися судом ухвалою від 20 липня 2021 року, про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП, встановлено, що останній до адміністративної відповідальності не притягувався оскільки, працює на посаді начальника філії «ДРП-5 Житомирського ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор» і виконує обов`язки відповідно до вимог Посадової інструкції начальника філії «ДРП-5 Житомирського ДЕД» та згідно Договору про закупівлю послуг, укладеному між Службою і ДП «Житомирський облавтодор», укладеному на період 2017-2018 років, філія «ДРП-5 Житомирського ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор» є виконавцем обсягів та видів робіт, які йому надає замовник в межах встановленого фінансування, і як підрядник, зобов`язується за письмовим розпорядженням Замовника виконувати лише ті види та обсяги робіт, які встановлені замовником (Службою) та на які замовник має відповідне фінансування з бюджету та не уповноважена виконувати роботи за своїм розсудом.
Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 та стягуючи з Підприємства 386769,53 грн матеріальної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що, відповідно до умов вищевказаного договору підряду, ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» взяв на себе відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до постанов Верховного Суду від 17.02.2021 № 468/477/18 та від 21.05.2021 № 753/10817/16-ц саме Служба як замовник несе ризики пов`язані з вибором підрядника та визначенням завдань на виконання робіт. Остання повинна здійснювати контроль за забезпеченням безпечного руху на автомобільних дорогах, які перебувають на її балансі, усувати виявлені недоліки, що несуть ризик настання негативних наслідків, завдання шкоди учасникам дорожнього руху. А тому саме на Службу покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, пов`язаної з неналежним експлуатаційним утриманням доріг.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного прав, має прав на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. 
Тобто, у правовідносинах із відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди, яку має спростувати відповідач, а позивач не повинен доводити його вину.
У даному випадку  обов`язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди. 
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначаються Законом України «Про автомобільні дороги».
Згідно ст.ст. 1, 7, 10, 11, 13 вказаного Закону автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів. Автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.
Органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.
До повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства, належать забезпечення нормативно-правового регулювання у сфері дорожнього господарства, нормування у сфері будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування згідно із Законом України «Про будівельні норми» (1704-17) та іншими актами законодавства, розроблення пропозицій щодо їх удосконалення та внесення в установленому порядку проектів законодавчих актів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України.
До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Орган управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: 1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; 3) відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.
Пунктом 2 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначаються Законом України «Про дорожній рух». Цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до ч.3 ст.14, ч.1 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.
Згідно зі ст.9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
У частині 1 ст.24 вказаного Закону передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи уповноважені ними, несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
Зміст наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків завданих внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки мають бути їм відшкодовані власниками доріг або уповноваженими ними органами.
У статті 18 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.
Служба є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456/2011 «Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної Служби автомобільних доріг України.
Автомобільна дорога Київ-Чоп відноситься до доріг загального користування державного значення та її балансоутримувачем є Служба.
Як вбачається зі схеми місця ДТП, дерево впало на проїжджу частину на 149 км.+600м. автодороги Київ-Чоп. Місце розташування дерева Службою не спростовано.
Таким чином, дана подія сталася внаслідок неналежного виконання посадовими особами Служби своїх обов`язків.
Матеріали справи не містять доказів того, що Підприємство отримувало письмове розпорядження (замовлення) від замовника - Служби - на вирубку дерев, тому відповідальність ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за ДТП не несе, а відповідає Служба.
Посилання у відзиві на апеляційну скаргу представника Служби на не доведення наявності підстав для цивільно-правової відповідальності останньої за шкоду, завдану майну позивача, є безпідставними, з огляду на наявні у матеріалах справи докази та презумпцію завдавача шкоди, яку не спростовано останньою.
Так, позивачем надані належні докази, зокрема Звіт № 1181 про визначення вартості матеріального збитку (т.1 а.с.12-20). Подія ДТП підтверджена матеріалами справи та також показами свідка.
Будь-яких доказів, що саме позивач винний у даній дорожньо-транспортній пригоді відповідач суду не надав, а матеріали справи не містять. Розмір матеріальної шкоди відповідачами не спростовано.
Посилання в апеляційній скарзі Підприємства на не притягнення керівника відповідача (Служби) до адміністративної відповідальності не заслуговують на увагу, оскільки це не спростовує наявність причинного зв`язку між винною бездіяльністю відповідача по забезпеченню належного утримання доріг і шкодою.
Таким чином, позивачем доведено, що пошкодження його майна сталося через незадовільне утримання дороги, балансоутримувачем якої є Служба, а тому збитки має бути відшкодовано останньою. 
За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення зі Служби на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 386769,53 грн та 3867,7 грн судових витрат. Враховуючи наслідки апеляційного розгляду, зі Служби на користь Підприємства підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 5801,70 грн. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задовольнити.
Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Житомирській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 386769,53 грн та судові витрати в сумі 3867,70 грн.
Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Житомирській області на користь Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» судові витрати в сумі 5801,70 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий    Судді

Повний текст постанови складений 08 квітня 2022 року.