КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/183/2022
Справа № 367/5837/21
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24 січня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
встановив:
 
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено  на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно з постановою суду,  30.07.2021 року о 16 год. 05 хв. в  м. Буча, вул. Тарасівська, 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, нечітка хода. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на відео, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що поліція не зупиняла його автомобіль, оскільки задовго до того, як під`їхали патрульні поліцейські, автомобіль був припаркований на узбіччі  по вул. Тарасівській в м. Буча Київської області. Він  не керував транспортним засобом, а знаходився в салоні автомобіля та чекав на свого знайомого, саме в той час до нього і підішли працівники поліції. З відеозапису, який долучений до матеріалів справи, також не встановлено саме факту зупинки транспортного засобу, за кермом якого він перебував. У зв`язку з чим, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, та відповідно,  відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що у працівників поліції були відсутні підстави пропонувати пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.  
Вважає, що в  матеріалах справи відсутні належні докази, на підставі яких рядовий поліції міг достовірно переконатись в тому, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, в порушення п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції відсутні пояснення особи, яка вчинила правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти, тощо. З відеозапису вбачається, що він відповідав заздалегідь підготовленими працівниками поліції фразами. При цьому, у працівників поліції не було спеціального технічного приладу для відеозапису - нагрудної камери і відеофіксація здійснювалась на особистий мобільний телефон працівника поліції, що також є порушенням вимог законодавства  щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує, що він не знав, що відмова від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я тягне за собою застосування адміністративної відповідальності  та покладення визначених санкцій, а з адвокатом працівники поліції не надали можливості зв`язатись.  
Суд першої інстанції не з`ясував ту обставину, що на місці зупинки транспортного засобу патрульні поліцейські не проводили та не пропонували пройти відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних засобів, що є порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду.  Крім того, протокол про адміністративне правопорушення був складений без участі свідків. Також до протоколу було внесено невірні відомості щодо місця проживання особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Посилається на те, що вказані в апеляційній скарзі обставини свідчать про неналежне виконання працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вимог п. 6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Крім того, суд першої інстанції розглянув справу без допиту свідка, про допит та виклик якого він заявляв.   
 
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Майко М.В. не з`явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи положення ч.6 ст. 294 КУпАП судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Майко М.В.
 
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав  клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року, в якому посилається на те, що текст оскаржуваної постанови був вручений йому лише 26 листопада 2021 року, після чого він звернувся до адвоката за правовою допомогою, а 02 грудня 2021 року подав апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову Ірпінського міського суду Київської області було винесено судом 18 листопада 2021  року в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Частиною 1 ст. 285 КУпАП  визначено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Однак матеріали справи не містять даних про направлення або вручення ОСОБА_1 копії постанови  від 18 листопада 2021 року. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копію постанови отримав у прийомний день канцелярії суду 26 листопада 2021 року.
Отже, даних на спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, щодо дати отримання копії постанови суду та пропуску у зв`язку з цим строку на апеляційне оскарження, в матеріали справи не містять.  
З огляду на викладене, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 р.
 
Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до  ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, всупереч п. 2.5  Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 078141 від 30.07.2021 року, водій ОСОБА_1 30.07.2021 року о 16 год. 05 хв. в м. Буча Київської області, вул. Тарасівська, 1, керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, нечітка хода. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на відео, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - поліцейським роти СРПП, відділення поліції № 1 Бучанського РУП, рядовим поліції Стужуком Д.О.
Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчено його особистим підписом. В графі «пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності» зазначив: «прошу про розгляд справи повідомити за телефоном 0965064428».  
Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисником дій працівників поліції під час оформлення ДТП та складання протоколу про адміністративне правопорушення.  
 
Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.
Так, з відеозапису вбачається, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомив, що він керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовивсявід проходження такого огляду, що і слугувало причиною для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху. Крім того, повідомив, що посвідчення водія при ньому немає. 
При цьому, працівником поліції було роз`яснено, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП,  на що ОСОБА_1 зазначив, що він знає та жодних заперечень з приводу складення цього протоколу  не висловлював.
Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - з переглянутого відеозапису виявлено не було. 
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само - за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет  дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду  передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України  від  9 листопада 2015 року за   № 1452/735.  
Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Згідно з вимогами п. 9, 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п. 7 Розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735).
 
Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5  Правил дорожнього руху.
Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1   про те, що він не керував автомобілем, а лише знаходився в салоні автомобіля, який був припаркований на узбіччі, спростовуються вищевказаним відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 особисто повідомив, що він керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 .
Також  факт керування транспортним засобом підтверджується змістом постанови  серії БАВ № 427541 від 30.07.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП,  відповідно до якої  30.07.2021 року о 16 год. 05 хв. ОСОБА_1 у м. Буча по вул. Тарасівська, 1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі відповідних документів, а саме - посвідчення водія, чим порушив п.п. 2.1 (а) ПДР України ( а.с. 4).
 
З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1  від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, присутність свідків не є обов`язковою, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 266 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині суд відхиляє. 
Отже, оскільки за складеним протоколом  з урахуванням вимог ч. 1   ст.  130 КУпАП  ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності не за керування автомобілем у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння,  при цьому факт відмови від проходження огляду ОСОБА_1 підтвердив на відеозйомку, то  доводи апеляційної скарги суд вважає необґрунтованими.  
Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті  пояснення, які вважав за потрібне, однак свою незгоду із викладеними у протоколі відомостями не зазначив.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знав, що відмова від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я тягне за собою застосування адміністративної відповідальності також спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи.  
Крім того, у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейській не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки є необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, у даному випадку, у працівників поліції виникли підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому обґрунтовано запропонували йому пройти огляду у  найближчому закладі охорони здоров`я, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735.
Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, оскільки не додано документів, визначених в п. 9 розділу ІІ цієї Інструкції, є безпідставними, оскільки пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо  додаються до протоколу лише у разі їх складення. 
У даному випадку ОСОБА_1 виклав пояснення, які вважав за потрібне, в самому протоколі про адміністративне правопорушення, а не на окремому аркуші.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, з якого убачається, що водієві були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що засвідчено підписом особи, відносно якої складено протокол.
Доводи апеляційної скарги про те, що у працівників поліції не було спеціального технічного приладу для відеозапису - нагрудної камери і відеофіксація здійснювалась на особистий мобільний телефон працівника поліції, що також є порушенням вимог законодавства  щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки у суду немає підстав вважати, що інформація, зафіксована на відеозаписі,  є недостовірною або підробленою.  
Отже, доводи правопорушника спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 078141 від 30.07.2021 року та даними відеозапису, на якому зафіксовані обставини правопорушення.
Отже, наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУаАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . 
З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП,   
постановив:
 
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                               Т.І. Ящук