ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/28/22 Справа № 214/6848/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 січня 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну адвоката Максимова Романа Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з оскаржуваною постановою, 08.08.2021 о 05-30 годині в м. Кривому Розі по пр. Миру, біля буд. 33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер» Alcotest № 6820 в присутності двох свідків. Тест № 620 від 08.08.2021, результат тесту – 1,74 проміле. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ-00042, АЕ-00036, Ксаомі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погоджуючись з винесеною постановою, адвокат Максимов Р.І. в інтересах ОСОБА_1 подав, поза межами строку апеляційного оскарження постанови, апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на подачу скарги, постанову скасувати, прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів пропуску строку на апеляційне оскарження постанови адвокат зазначає, що повістки про виклик до суду ОСОБА_1 не отримував та копія постанови йому за поштовою адресою не направлялась. Про притягнення до адміністративної відповідальності йому стало відомо лише 19.11.2021, коли інспектором патрульної поліції щодо нього було складено протокол за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Разом з тим, з постановою суду від 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 ознайомився лише 25.11.2021, тому на думку захисника, процесуальний строк на оскарження судового рішення є пропущеним з поважних причин.
В якості доводів апеляційної скарги адвокат посилається на те, що після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння, йому було необґрунтовано відмовлено працівниками поліції у повторному огляді та направлені до медичного закладу. Зазначає, що направлення до медичного закладу ОСОБА_1 не вручалось, про що свідчить відсутність його підпису. Крім того, акт огляду на стан сп`яніння не містить дати його складання, тому не може бути визнаний належним доказом у справі. Звертає увагу, що через не повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду, його було позбавлено права на захист. Також апелянт указує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, який підтверджує той факт, що ОСОБА_1 рухався на траспортному засобі у стані сп`яніння, тому, на думку захисника, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення та справа підлягає закриттю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Максимова Р.І., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку. 
Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. 
Так, з матеріалів справи слідує, що суд першої інстанції 23.09.2021 розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та матеріали справи не містять доказів про те, що він отримав судову повістку та що копія оскаржуваної постанови йому направлялась своєчасно, тоді як про існування постанови йому стало відомо лише 25.11.2021.
При цьому, захисником Максимовим Р.І. було надано апеляційному суду відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за № 91-659/0/15-22 від 10.01.2022, відповідно до якої, ОСОБА_1 перебував за кордоном з 12.08.2021 по 20.09.2021, а отже не міг прийняти участь у судовому засіданні 23.09.2021.
За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.
Виходячи з вищенаведеного та тих обставин, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, це є безумовною підставою для скасування постанови через порушення права на захист ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.
Вина  ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення, повністю підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №187609 від 08.08.2021, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер» Alcotest № 6820 ARHK-0016, довідкою за результатами тестування на алкоголь до протоколу від 08.08.2021, результат тесту 1,74 проміле, направленням водія транспортного засобу до КЗ «КПНД» ДОР на ім`я ОСОБА_1 від 08.08.2021, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.08.2021 року, які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку, та відеозаписом долученим до протоколу, а також довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи України від 11.08.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .
Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про те, що додане до адміністративного матеріалу направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не вручалося та пройти огляд в медичному закладі йому не пропонували, є необґрунтованими і не відповідають фактичним обставинам, й доказам у справі, зокрема, з відеозапису нагрудної камери поліцейського видно, що працівник поліції запропонував водію у встановленому законом порядку у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що він відмовився. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 своїх заперечень щодо цього не надавав. 
Доводи апелянта про те, що акт про огляд на стан алкогольного сп`яніння не містить дату його складання, тому не може бути визнаний допустимим доказом, є неспроможними, оскільки огляд проводився за добровільною згодою ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, та з результатом обстеження він був згоден, що підтверджується його особистим підписом як у протоколі, так і у самому акті. До того ж, під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольного напою в цей день.
Посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є надуманими й розцінюються судом як спосіб захисту, оскільки, а ні на відеозаписі, а ні в протоколі таку позицію водія не зафіксовано, як і не міститься вона й в письмових пояснень ОСОБА_1 . 
Отже, апелянтом не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.
Разом з цим, зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, апеляційний суд, накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи особу ОСОБА_1 , те що він притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, й інші обставини справи, вважає за необхідне накласти стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Разом з цим, з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання адвоката Максимова Романа Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року, задовольнити.
Поновити адвокату Максимову Роману Ігоровичу в інтересах ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року.
Апеляційну скаргу адвоката Максимова Романа Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 , скасувати.
Постановити нову постанову, якою накласти на   ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко