ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Херсон
справа № 766/10096/21
провадження № 22-ц/819/2109/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого (суддя-доповідач)	Пузанової Л.В.,	
суддів:	Склярської І.В.,	
  	Чорної Т.Г.,	
секретар	Автонагова Ю.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Зуб І.Ю. від 16 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, 
встановив: 

У червні 2021 року ОСОБА_3 , від імені якої діє ОСОБА_4 ,  звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини зазначаючи, що з 22 травня 2009 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народились діти: ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , які перебувають на її утриманні. 
Посилаючись на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, заробітку не має, а відповідач ухиляється від утримання дітей і від її утримання, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість надавати,  позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найменшою дитиною трьох років.
Рішенням суду від 16 вересня 2021 року позов задоволено та вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , від імені якого діє  ОСОБА_2 , просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо наявності підстав для стягнення аліментів на утримання матері дитини не відповідають обставинам справи щодо його проживання разом із дітьми і дружиною та їх утримання, що підтверджено доказами, та зроблені без врахування положень статей 84, 182 СК України щодо наявності умов, за яких дружина має право на утримання від чоловіка, зокрема - проживання дитини разом з матір`ю та за можливості чоловіка надавати таку допомогу .
Також зазначив, що доводи позивача про вчинення ним домашнього насильства є безпідставними та такими, що спростовуються рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 – адвокат Тільненко В.В. її доводи не визнав, рішення суду як законне та обґрунтоване просив залишити без змін.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачка має право на утримання від відповідача, із яким перебуває у зареєстрованому шлюбі, з тих підстав, що з нею проживає їх дитина- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до досягнення дитиною трьох років, а відповідач є працездатним та може надавати їй матеріальну допомогу.
В процесі розгляду справи суд встановив, що з 22 травня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками чотирьох дітей: доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Позивачка, відповідач та їх малолітні діти зареєстровані та проживають у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 , право власності на яку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.03.2021 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Місюр В.М., зареєстровано в установленому законом порядку на ім`я відповідача. 
Починаючи з квітня 2021 року ОСОБА_3 зверталася до правоохоронних та судових органів із заявами про вчинене ОСОБА_1 щодо неї домашнє насильство, зокрема економічного характеру, стверджуючи, що останній контролює фінанси та її бажання, забрав документи і не дає змоги ними користуватися, обмежує її та дітей в їжі та одязі.
Наведені обставини не знайшли свого підтвердження належними і достатніми доказами, в зв`язку із чим провадження у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення судами закриті у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, а заява ОСОБА_14 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11.06.2021 року, яке набрало законної сили 05.10.2021 року, залишена без задоволення (а. с. 49-53, 71 та інформація із Єдиного державного реєстру судових рішень).
Як пояснив ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції та не заперечив представник позивача, на час перегляду справи в апеляційному порядку шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано в судовому порядку.
Позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років.
Відповідач офіційно не працевлаштований, однак пояснив, що працює неофіційно та має щомісячний дохід, розмір якого ним суду не повідомлено та доказами не підтверджено.
Відповідно до вимог статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.
Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Враховуючи, що позивачка здійснює догляд за дитиною- дочкою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає разом з нею, а відповідач має щомісячний дохід і це ним не заперечується, тому може надавати їй допомогу до досягнення дитиною трьох років, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені ОСОБА_3 вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.
Разом з тим рішення суду в частині визначення розміру утримання не містить мотивів, із яких суд погодився з доводами позивачки щодо забезпечення відповідачем її потреб саме у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку останнього щомісячно.
При цьому суд не врахував, що можливості відповідача надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років обмежені його ж обов`язком утримувати чотирьох малолітніх дітей та забезпечувати свою життєдіяльність, тому відрахування із його щомісячних доходів 1/6 частини на користь позивачки буде суттєвим тягарем для нього, що не відповідає положенням сімейного законодавства щодо дотримання при вирішенні справ цієї категорії тієї умови, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, має, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом до стягнення з відповідача на користь позивачки розмір аліментів на її утримання підлягає зменшенню із 1/6 частини до 1/10 частини усіх видів заробітку ОСОБА_1 щомісячно та вважає, що такий розмір утримання відповідає визначеним статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного судочинства, якими, зокрема є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
У решта частині доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних і достатніх доказах та як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.
Зокрема, твердження відповідача про те, що саме він піклується про утримання, фізичний і духовний розвиток дітей, а саме: цікавиться та приймає активну участь у навчанні старших дітей; забезпечує дітям належний медичний догляд, постійно слідкує за станом здоров`я дітей; самостійно опікується молодшою донькою ОСОБА_13 , займається її доглядом, фізичним та духовним розвитком, не спростовує висновок суду про наявне у позивачки право на утримання від чоловіка відповідно до приписів статті 84 СК України, а наведені вище обставини лише підтверджують виконання батьком встановлених статтями 150 та 180 СК України обов`язків щодо виховання, розвитку дітей та їх утримання.
Зазначені скаржником обставини не виключають участі матері у вихованні, розвитку та утриманні дітей, матеріальні можливості якої є обмеженими в зв`язку з необхідністю здійснювати догляд найменшої доньки ОСОБА_13 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Той факт, що позивачка здійснює догляд ОСОБА_13 та проживає разом з нею за місцем реєстрації, яке співпадає із місцем реєстрації та проживання відповідача, ним не спростовано, а в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що коли він працює, ОСОБА_3 знаходиться із дитиною та доглядає її.
Та ж обставина, що між сторонами виникають конфлікти при вирішенні фінансових питань, в тому числі щодо утримання дітей та позивачки, які остання сприймає як домашнє насильство економічного характеру з боку відповідача, свідчить про те, що розв`язання спору з приводу права дружини на утримання до досягнення найменшою дитиною трьох років відповідатиме інтересам обох сторін та є єдиним способом для врегулювання цих конфліктів.
Не є підставою для відмови у задоволенні заявленого ОСОБА_3 позову у цій справі і та обставина, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 766/19398/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей, в тому числі доньки ОСОБА_13 , оскільки на час звернення позивачки із позовом у справі, яка є предметом перегляду в апеляційному порядку, та на цей час місце проживання ОСОБА_13 з батьком не визначено.
У разі задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог щодо місця проживання дітей, питання про припинення права позивачки на утримання підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 85 СК України.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в решта частині рішення суду ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 376 ЦПК України, суд
постановив: 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , частково задовольнити.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року змінити, зменшивши визначений до стягнення з відповідача на користь позивачки розмір аліментів із 1/6 частини до 1/10 (однієї десятої) частини усіх видів його заробітку щомісячно.
В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий                           Л. В. Пузанова

Судді:                                                               І. В. Склярська

                         Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 24 грудня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова