ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/426/22 Справа № 212/7513/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 212/7513/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат", 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року, яке ухвалено суддею Козловим Ю.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», ПАТ «Кивбасзалізрудком»), на теперішній час - Акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі – АТ «Кривбасзалізрудком»), третя особа Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат", про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до записів його трудової книжки, під записом №33, визначено, що його переведено інженером 1 категорії виробничого відділу дільниці №40 шахти «Октябрська», підстава наказ №1296-к від 11.07.2011 року. Будь-які інші відомості щодо його переведення, чи зміни назви професії або підвищення категорії чи інші відомості відсутні.
Наказом №2861 «Про внесення змін до штатних розписів по структурним підрозділам комбінату та апарату управління комбінату» від 02 липня 2020 року, з 4 вересня 2020 року зі штатного розпису ш. «Октябрська» виключаються три штатні одиниці, серед яких підлягають скороченню посада заступника директора з виробництва, заступника головного інженера з буропідривних робіт та посада інженера 2 категорії ш. «Октябрська».
Наказм №1626-к від 14 вересня 2020 року позивача було звільнено з роботи, згідно п. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку із скороченням штату працівників.
 Посилаючись на те, що, зазначаючи у наказі №1626-к про звільнення позивача на підставі наказу №2861 від 02.07.2020 року «Про внесення змін до штатних розписів по структурним підрозділам комбінату та апарату управління комбінату», яким передбачається виключення 3 штатних одиниць на ш. «Октябрська» з 04 вересня 2020 року, відповідач чітко визначив, що позивача звільняють із посади інженера 1 категорії виробничого відділу ш. «Октябрська ПАТ «Кривбасзалізрудком», у той час як норми наказу №1626-к про звільнення позивача на підставі наказу №2861 від 02.07.2020 року «Про внесення змін до штатних розписів по структурним підрозділам комбінату та апарату управління комбінату» не передбачають виключення зі штатного розпису такої посади як «інженер 1-ї категорії», позивач вважає своє звільнення із займаної посади незаконним.
Також, зазначає, що ст.235 КЗпП України закріплене право позивача на отримання від відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року.
Уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати недійсним та скасувати наказ в.о. Голови правління Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» С.Б. Новака від 14 вересня 2020 року №1626-к «Про звільнення», яким його, ОСОБА_1 , звільнено з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку зі скороченням штату працівників; поновити його, ОСОБА_1 , на роботі у Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» на посаді інженера 1 категорії виробничого відділу дільниці №40 ш. «Октябрська»; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з моменту звільнення по момент ухвалення рішення по справі.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було проігноровано позицію сторони позивача та не враховано, що  відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників - Випуск №1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності», який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29 грудня 2004 року зі змінами та доповненнями в розділі «Професіонали» під номером 15 визначені чіткі вимоги до працівників, які можуть працювати за професіям: «інженер», «інженер 1-ї категорії», «інженер 2-ї категорії», «провідний інженер», отже посада «інженер 1-ї категорії» не є тотожною посаді «інженер 2-ї категорії». Норми наказу №2861 від 02.07.2020 року «Про внесення змін до штатних розписів по структурним підрозділам комбінату та апарату управління комбінату» не передбачають виключення зі штатного розпису такої посади як «інженер 1-ї категорії», а тому позивач вважає своє звільнення незаконним.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, представник відповідача АТ «Кривбасзалізрудком» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та представника третьої особи Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" – адвоката Мотуза О.В., які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача АТ «Кривбасзалізрудком» - адвоката Штефан Т.М., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом №2861 від 02.07.2020 року “Про внесення змін до штатних розписів по структурним підрозділам комбінату та апарату управління комбінату”, з метою оптимізації чисельності працівників підприємства, підвищення економічної ефективності діяльності комбінату, зниження собівартості продукції, забезпечення стабільності виробництва, зменшення показників собівартості продукції, підвищення рівня її конкурентно спроможності, підвищення продуктивності праці на одного працівника, раціонального використання трудових ресурсів та фонду оплати праці, виключено з 04.09.2020 року із штатних розписів структурних підрозділів апарату управління комбінату наступні штатні одиниці, зокрема, по ш. “Октябрська”: Апарат управління шахти: заступник директора з виробництва - 1 штатна одиниця; Заступник головного інженера з буропідривних робіт -1 штатна одиниця; Виробничий відділ: інженер 2 категорії - 1 штатна одиниця. Разом виключається - 3 штатні одиниці. Усього виключається по апарату управління шахти - 3 штатні одиниці.  Усього виключається по структурним підрозділам комбінату - 12 штатних одиниць.
 Згідно п.п. 6, 7 вказаного наказу, начальнику відділу кадрів комбінату ОСОБА_2 забезпечити ознайомлення з цим наказом персонально під підпис працівників, посади яких виключаються згідно пункту 1. Запропонувати вказаним працівникам (з урахуванням кваліфікації та стану здоров`я таких працівників) переведення за їх згодою на вільні, вакантні посади. У випадку відмови від продовження роботи після скорочення штату працівників, припинити трудовий договір з такими працівниками, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України у строки, передбачені статтею 32 КЗпП України (т. 1 а.с. 10-11).
Позивач був ознайомлений з вищевказаним наказом 06.07.2020 року, зробив відмітку про свою не згоду з ним, про що свідчить лист ознайомлення, який є в матеріалах справи (т. 1 а.с. 51).
Згідно виписки   із штатного розпису шахти “Октябрська” на 10 липня 2010 року (дату видання наказу №1296-К про переведення позивача) загальна кількість штатних одиниць по виробничому відділу - 6, серед яких 5 одиниць - диспетчерів та 1 одиниця - інженера 2 категорії (т. 1 а.с. 63-68). 
Згідно виписки із штатного розпису шахти “Октябрська” на 04 вересня 2020 року загальна кількість штатних одиниць по відділу - 6, серед яких 5 одиниць - диспетчерів та 1 одиниця - інженера 2 категорії (т. 1 а.с. 75-79). 
Згідно виписки із штатного розпису шахти “Октябрська” на 01 вересня 2020 року загальна кількість штатних одиниць по відділу - 5, серед яких 5 одиниць - диспетчерів (т. 1 а.с.75-79). 
06.07.2020 року ОСОБА_1 був ознайомлений з вакансіями ПАТ “Кривбасзалізрудком”, проте, згоду на переведення на жодну з них він не надав (а.с.51) 
14.07.2020 року ОСОБА_1 було вручене попередження про вивільнення та запропоновані вакантні робочі місця, станом на дату ознайомлення з вказаним попередженням, проте, ОСОБА_1 не надав згоду на переведення (т. 1 а.с.61).
       07.08.2020 року, 04.09.2020 року, 11.09.2020 року ОСОБА_1 було повторно запропоновано вакантні посади (станом на 07.08.2020 року, 04.09.2020 року, та 11.09.2020 року відповідно), але ОСОБА_1 не надав згоду на переведення (т. 1 а.с.70-87).
14.09.2020 року ОСОБА_1 було повторно запропоновано вакантні посади станом на день звільнення, але ОСОБА_1 і в день звільнення обрати для переведення жодну з запропонованих посад бажання не виявив (а.с.47), що неодноразово не заперечувалося ним і при розгляді справи в судових засіданнях.
       27.08.2020 року ПАТ “Кривбасзалізрудком” звернулось до первинної профспілкової організації НПГУ ПАТ “Крибасзалізрудком”, членом якої був позивач, з поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 №53-02/2612 від 27.08.2020 року (т. 1 а.с. 54).
Відповідно до наданої адміністрації ПАТ “Кривбасзалізрудком” відповіді вих.№76 від 11.09.2020 року, первинна профспілкова організація НПГУ ПАТ “Крибасзалізрудком” не надала згоду на звільнення ОСОБА_1 без відповідного правового обґрунтування (т. 1 а.с.52-53). 
        Позивач з 11.07.2011 року по 14.09.2020 року працював у виробничому відділі дільниці №40 ш. «Октябрська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на посаді інженера 1-ї категорії (наказ про переведення №1296-к від 11.07.2011 року), фактично займаючи штатну одиницю інженера 2-ї категорії, яка була єдиною у виробничому відділі ш. “Октябрська”, що підтверджено поясненнями свідків та виписками із штатного розпису ПАТ “Кривбасзалізрудком”.
Згідно п.15 Випуску 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності" Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №336 від 29.12.2004 року для інженерів встановлюються кваліфікаційні вимоги: 
       Інженер I категорії: повна вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст); для магістра - без вимог до стажу роботи, спеціаліста - стаж роботи за професією інженера II категорії - не менше 2 років.
       Інженер II категорії: повна вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст). Стаж роботи за професією інженера - не менше 1 року.
       Інженер: повна вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст) без вимог до стажу роботи. 
Згідно наказу №1626-к від 14 вересня 2020 року позивача було звільнено з роботи, згідно п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, у зв`язку із скороченням штату працівників.
Ухвалюючи рішення про відмову у  задоволенні позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції врахував скорочення штату працівників на АТ «Кривбасзалізрудком» та виходив з відсутності порушень процедури звільнення з роботи позивача ОСОБА_1 , оскільки, виходячи з витягів з штатних розписів виробничого відділу ш. “Октябрська”, на підприємстві відповідача дійсно відбулися зміни в організації виробництва, що потягло за собою зміну штатного розпису та вивільнення 1 одиниці робочого місця - інженера виробничого відділу ш. “Октябрська”, а зайняття позивачем посади інженера 1-ї категорії, при наявності в штатному розписі підприємства штатної одиниці інженера 2-ї категорії, не суперечить нормам чинного законодавства та навіть створювало переваги для працівника у формі отримання вищої заробітної плати.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.  
Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким актом національного законодавства України є, зокрема, Конвенція Міжнародної Організації Праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року N 3933-XII (далі - Конвенція).
Згідно із статтею 4 вказаної Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.
Відповідно до ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації (банкрутства) або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Як вбачається із наведеної норми закону, поняття змін в організації виробництва і праці не вичерпується лише реорганізацією, банкрутством або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників. Власник або уповноважений ним орган вправі на свій розсуд вносити зміни до штатного розпису, в тому числі має право зменшити чисельність посад, здійснити звільнення працівників, одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, чисельність інших посад.
Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.
Виходячи із наведених вимог закону, право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженого органу підприємства. Власник має право, на свій розсуд, вносити зміни в штатний розпис. Суд не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно із роз`ясненнями, наданими у ч. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом №2861 від 02.07.2020 року “Про внесення змін до штатних розписів по структурним підрозділам комбінату та апарату управління комбінату”, з метою оптимізації чисельності працівників підприємства, підвищення економічної ефективності діяльності комбінату, зниження собівартості продукції, забезпечення стабільності виробництва, зменшення показників собівартості продукції, підвищення рівня її конкурентно спроможності, підвищення продуктивності праці на одного працівника, раціонального використання трудових ресурсів та фонду оплати праці, виключено з 04.09.2020 року із штатних розписів структурних підрозділів апарату управління комбінату наступні штатні одиниці, зокрема, по ш. “Октябрська”: Апарат управління шахти: заступник директора з виробництва - 1 штатна одиниця; Заступник головного інженера з буропідривних робіт -1 штатна одиниця; Виробничий відділ: інженер 2 категорії - 1 штатна одиниця. Разом виключається - 3 штатні одиниці, а тому колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції щодо проведення підприємством скорочення чисельності штату працівників.
Разом з тим, вказаним наказом не приймалося рішення щодо скорочення штатної посади інженера 1 категорії виробничої дільниці №40 шахти «Октябрська», яку займав позивач ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 7), у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для звільнення позивача із займаної посади та неправомірність дій АТ «Кривбасзалізрудком» при видачі наказу №1626-к від 14.09.2020 року «Про звільнення» інженера 1 категорії виробничої дільниці №40 шахти «Октябрська» ОСОБА_1 на виконання наказу №2861 від 02.07.2020 року “Про внесення змін до штатних розписів по структурним підрозділам комбінату та апарату управління комбінату”, яким скорочено посаду інженера 2 категорії виробничої дільниці №40 шахти «Октябрська».
Доводи відповідача АТ «Кривбасзалізрудком», з якими погодився суд першої інстанції, про те, що позивач з 11.07.2011 року по 14.09.2020 року працював у виробничому відділі дільниці №40 ш. «Октябрська» АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на посаді інженера 1 категорії (наказ про переведення №1296-к від 11.07.2011 року), фактично займаючи штатну одиницю інженера 2 категорії, яка була єдиною у виробничому відділі ш. “Октябрська”, що підтверджено поясненнями свідків та виписками із штатного розпису ПАТ “Кривбасзалізрудком”, колегією суддів не приймаються, адже, наведене не спростовує того факту, що роботодавцем не приймалося рішення щодо скорочення посади інженера 1 категорії виробничої дільниці №40 шахти «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком».
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що наказ АТ «Кривбасзалізрудком» №1626-к від 14 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади інженера 1 категорії виробничої дільниці №40 шахти «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком»  у зв`язку зі скороченням штату, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, винесений з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, з поновленням ОСОБА_1 на посаді інженера 1 категорії виробничої дільниці №40 шахти «Октябрська» АТ «Кривбасзалізрудком» з 14 вересня 2020 року.
Оскільки, звільнення позивача відбулося з порушенням норм трудового законодавства, на його користь з відповідача АТ «Кривбасзалізрудком» підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, з огляду на наступні обставини. 
Так, відповідно до частини першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348).
Згідно довідки АТ «Кривбасзалізрудком» середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 477,92 грн. (т. 2 а.с. 41), та цей розмір не заперечується позивачем, у зв`язку з чим не підлягає доказуванню.
Вимушений прогул – це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.
Позивача звільнено з роботи 14 вересня 2020 року, тобто з цього часу було порушено його трудові права і поновлюються вони лише судом апеляційної інстанції 15 лютого 2022 року, тому саме цей період, тобто з дня наступного за днем звільнення до дня ухвалення судового рішення, і слід визнати вимушеним прогулом.
Таким чином, підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 вересня 2020 року по 15 лютого 2022 року в сумі 170 617,44 гривень, виходячи з розрахунку: 477,92 грн. (середньоденна заробітна плата) х 357 робочих днів (час вимушеного прогулу).
За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 367,53 грн., що відповідає розміру, встановленому Законом України «Про судовий збір». 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,
       
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду міста  Кривого Рогу Дніпропетровської області  від 13 вересня 2021 року -  скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", третя особа Первинна профспілкова організація Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – задовольнити.
Визнати недійсним та скасувати наказ в.о. Голови правління Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» С.Б.Новака від 14 вересня 2020 року №1626-к «Про звільнення».
Поновити ОСОБА_1 на посаді інженера 1 категорії виробничого відділу дільниці №40 ш. «Октябрська» Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» з 14 вересня 2020 року.
Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за період з 15 вересня 2020 року по 15 лютого 2022 року, у розмірі 170 617 (сто сімдесят тисяч шістсот сімнадцять) гривень 44 (сорок чотири) копійки. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судові витрати у справі у розмірі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

   Повне судове рішення складено 17 лютого 2022 року.

Головуючий:

Судді: